П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/18541/24	
Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Турецької І.О.,  
                                                    Шевчук О.А.                           
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Фермерського господарства «Кулевча» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Кулевча» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2024р. ФГ «Кулевча» звернулося до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 8.02.2024р. за №4931/15-32-04-07-20/37232251.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що посадовими особами податкового органу проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків ФК "Кулевча" (код 37232251), за результатами якої складено акт від 9.01.2024р. за №614/15-32-04-07-17/37232251, у висновках якого встановлено порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, пп.295.9.2 п.295.2 ст.295 з урахуванням пп.69.2 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ "Перехідні положення" ПК України, по декларації за І квартал 2023р. в сумі 3  135 444,56грн., ІІ квартал 2023р. в сумі 18  181 166,85грн., ІІІ квартал 2023р. в сумі 115 170,11грн. 
На підставі встановлених порушень, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 8.02.2024р. за №4931/15-32-04-07-20/37232251, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 343 178,16грн.
Позивач зазначає про протиправність застосування до нього штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників за 2023р., оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято без врахування поданої позивачем до ГУ ДПС в Одеській області заяви про неможливість виконання податкових зобов`язань, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України з урахуванням вимог наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022р. №225, за результатами якої контролюючим органом не прийнято жодного рішення.    
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. у задоволенні адміністративного позову ФГ «Кулевча» відмовлено.
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки позивачем дійсно порушено строки сплати узгодженої суми податкових зобов`язань.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 ПК України, у порядку визначеному п.76.2 ст.76 ПК України, посадовою особою податкового органу проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків ФК «Кулевча» (код 37232251), за результатами якої складено акт від 9.01.2024р. за №614/15-32-04-07-17/37232251, у висновках якого встановлено порушення ФГ «Кулеча» термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, пп.295.9.2 п.295.2 ст.295 з урахуванням пп.69.2 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ "Перехідні положення" ПК України, по декларації за І квартал 2023р. в сумі 3  135 444,56грн., ІІ квартал 2023р. в сумі 18  181 166,85грн., ІІІ квартал 2023р. в сумі 115 170,11грн.
На підставі встановлених порушень, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 8.02.2024р. за №4931/15-32-04-07-20/37232251, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 343 178,16грн.. 
Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до ДПС України, проте, рішенням від 11.04.2024р. за №10451/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення від 8.02.2024р. №4931/15-32-04-07-20/37232251 залишено без змін, а скаргу без задоволення.
Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує його протиправність та скасування, колегія суддів виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Приписами пп.20.1.4, 20.1.9 п.201 ст.20 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Положеннями пп.61.1, 61.2 ст.61 ПК України передбачено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Предметом камеральної перевірки також може бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
За правилами п.76.1 ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Аналізуючи вказане, судова колегія зазначає, що камеральна перевірка є одним із видів перевірок, яка проводиться без будь-якого рішення керівника контролюючого органу та направлення на перевірку. Предметом камеральної перевірки, серед іншого, є своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Як вбачається із матеріалів справи, що ГУ ДПС в Одеській області було проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, ФГ «Кулевча».
Судова колегія звертає увагу на те, що позивач не вказує на порушення процедури проведення даної перевірки, а судом таких порушень не встановлено. 
Приписами пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Положеннями пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп.36.1, 36.2, 36.3 ст.36 ПК, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Положеннями п.38.1 ст.38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
У відповідності до п.49.1 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
За правилами п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно пп.295.9.1, 295.9.2 п.295.9 ст.295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи:
- самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу;
- сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, у таких розмірах: у I кварталі - 10 відсотків; у II кварталі - 10 відсотків; у III кварталі - 50 відсотків; у IV кварталі - 30 відсотків.
Приписами ст.300 ПК України визначено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій. 
Відповідно до п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: 
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Аналізуючи вищевказані норми законодавства, судова колегія зазначає, що платники єдиного податку четвертої групи подають податкову декларацію на поточний рік, в якій самостійно обчислюють суму податку, який сплачують щоквартально у відповідному розмірі. У разі несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання платники податків притягуються до відповідальності у вигляді штрафу, розмір якого залежить від днів затримки сплати.
Як вбачається із матеріалів справи, що на підставі поданої ФГ «Кулевча» податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи від 20.02.2023р. за №9029513511 за 2023р., позивачем узгоджено суму податкового зобов`язання з єдиного податку, однак порушено встановлений законодавством строк його сплати, а саме: 
- при граничному строку сплати 1.05.2023р., фактична сплата відбулася 16.10.2023р. на суму 500 000грн. (кількість днів затримки 168), 27.07.2023р. на суму 529 851,49грн. (кількість днів затримки 87), 13.10.2023р. на суму 500 000грн. (кількість днів затримки 165), 12.10.2023р. на суму 500 000грн. (кількість днів затримки 164), 18.10.2023р. на суму 500 000грн. (кількість днів затримки 170), 20.10.2023р. на суму 605 593,07грн. (кількість днів затримки 172);
- при граничному строку сплати 31.07.2023р., фактична сплата відбулася 20.10.2023р. на суму 181 166,85грн. (кількість днів затримки 81); 
- при граничному строку сплати 30.10.2023р., фактична сплата відбулася 11.12.2023р. на суму 115 170,11грн. (кількість днів затримки 42).
Загальна сума несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань з єдиного податку становить 3  431 781,52грн., у зв`язку із чим контролюючим органом і застосовано штрафну санкцію у розмірі 343 178,16грн. (10%) згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що позивачем не заперечується факт несвоєчасної сплати грошових зобов`язань з єдиного податку, проте ФГ «Кулевча» та зазначає про те, що не повинен нести відповідальність у зв`язку з подачею заяви про неможливість виконання податкового обов`язку, яку не розглянуто ГУ ДПС в Одеській області, та введенням в Україні воєнного стану, який Торгово-промисловою палатою України визнано форс-мажорними обставинами.
Дослідивши вказане, судова колегія зазначає наступне.
Так, 12 травня 2022р. Верховна Рада України ухвалила Закон України №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (надалі - Закон №2260-IX), яким була внесена низка змін до ПК України.
Так, зокрема, абз.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України викладено у такій редакції: 
«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».
Відтак, із набранням чинності Законом №2260-IX передбачене пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку.
Закон №2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
Отже, з 27.05.2022р., на період дії воєнного стану підлягали застосуванню норми в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання платником податків податкових обов`язків у випадках та за умов, передбачених пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.
Міністерство фінансів України відповідно до пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та пп.5 п.4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Постановою КМУ від 20.08.2014р. №375, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України видало Наказ від 29.07.2022р. №225 "Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження", яким, зокрема, затвердило Порядок № 225 та Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.
Наказ №225 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2022р. за №967/38303, набрав чинності 6.09.2022р..
Відповідно до п.1 розділу II Порядку №225 до платників податків/податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.
Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:
1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;
2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;
3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;
4) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:
- посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;
- юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.
5) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;
6) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.
За правилами п.3 розділу II Порядку №225, до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.
Відповідно до п.4 розділу II Порядку №225 до платників податків, у яких після дати набрання чинності цим Порядком з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
У разі відсутності у платника податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.
Згідно п.6 розділу ІІ Порядку №225 до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності та після дати набрання чинності цим Порядком виконували податкові обов`язки, але у зв`язку із військовою агресією російської федерації втратили можливість їх виконувати, застосовуються такі правила.
Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які виконували податкові обов`язки, але у зв`язку із військовою агресією російської федерації втратили можливість виконувати податкові обов`язки, вживають заходи, передбачені пунктом 3 цього розділу, у термін протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення можливостей платника податків подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків.
Відповідно до п.7 розділу ІІ Порядку №225 платники податків, які не подали у строки, встановлені пунктами 3 та 4 цього розділу, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.
Платники податків подають до контролюючого органу заяву та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення (пункту 8 розділу ІІ Порядку № 225).
Аналізуючи вищевказані правові норми, судова колегія зазначає, що у разі неможливості виконання податкових обов`язків платник податків повинен звернутися до контролюючого органу із відповідною заявою у вищевказані строки з долученням підтверджуючих документів шляхом: надсилання її через Електронний кабінет; подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу у паперовій формі; надсилання поштою з повідомленням про вручення.
В той же час, доказів звернення ФГ «Кулевча» до ГУ ДПС в Одеській області із заявою щодо неможливості виконання податкових обов`язків в один із вищезазначених способів позивачем не надано.
Що стосується твердження позивача про те, що ним направлялася відповідачу відповідна заява, то судова колегія вважає такі твердження необґрунтованими, оскільки долучена до позовної заяви накладна №5130467 служби кур`єрської доставки ОDS 048 не є належним та достовірним доказом в розумінні ст.73,75 КАС України подання контролюючому органу заяви про неможливість виконання податкових обов`язків, так як не підтверджує доставку даної заяви ГУ ДПС в Одеській області, про що свідчить відсутність будь-яких відомостей у розділі 9 "Отримав". Сам лише факт здачі заяви з копіями документів службі кур`єрській доставки без підтвердження отримання відправки адресатом не свідчить про дотримання ФГ "Кулевча" вимог пп.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та Порядку № 225. 
Що стосується  посилання позивача на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1, то судова колегія зазначає наступне.
Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.218 Господарського Кодексу України та ст.14-1 Закону України "Про Торгово промислові палати в Україні").
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Засвідчення форс-мажорних обставин і видача сертифіката про настання таких обставин належить виключно до компетенції Торгово-промислової палати України та уповноважених регіональних органів Торгово-промислової палати України.
Відповідно до ч.1 ст.14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» №671/97-ВР від 2.12.1997р., Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Верховний Суд у постанові від 19.04.2024р. у справі №580/5283/23 вказав на те, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами Торгово-промислової палати України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.
Проте, дослідивши матеріали справи, судовою колегією встановлено, що сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України, який засвідчував би обставини непереборної сили (форс-мажор) саме у позивача до суду не надано, як і не надано доказів звернення до Торгово-промислової палати України з метою отримання відповідного сертифікату.
При цьому, лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1, на який посилається позивач, не є сертифікатом, який засвідчує форс-мажорні обставини.
Отже, судова колегія вважає хибними доводи позивача про те, що факт настання форс-мажорних обставин підтверджено листом Торгово-промислової падати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1. 
Окрім того, судова колегія зазначає, що лише посилання на введення воєнного стану на території України та лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. не може розглядатись як форс-мажорна обставина, настання якої звільняє позивача від відповідальності за невчасну сплату податкових зобов`язань з єдиного податку.
Що стосується відсутності в діях ФГ «Кулевча» умислу, який в силу п.109.1 ст.109 ПК України є обов`язковою ознакою податкового правопорушення як протиправного винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), відсутність обставини та фактів, які свідчили б саме про умисне порушення платником податків строків сплати грошового зобов`язання в акті перевірки, то судова колегія зазначає наступне.
Як зазначалось вище, матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем наявність факту порушення строків сплати узгодженої суми податкових зобов`язань, у зв`язку з чим на підставі п.124.1 ст.124 ПК України застосовано штрафні санкції в розмірі 10% на загальну суму 343 178,16грн.
Апеляційний суд зазначає, що у постановах від 16.03.2023р. у справі №600/747/22-а, від 3.08.2023р. у справі №520/22505/21 та від 22.08.2023р. у справі №520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пп.124.1, 124.2 або 124.3 ст.124 ПК України.
Зокрема, позиція Верховного Суду, полягає в тому, що відповідальність, передбачена п.124.1 ст.124 ПК України не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Водночас обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за п.124.2 і п.124.3 ст.124 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у спірному випадку контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 8.02.2024р. за №4931/15-32-04-07-20/37232251.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Кулевча» – залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                    Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                                              

                       Судді:                                                                                   І.О. Турецька                                         

                                                            
                                                                                                                           О.А. Шевчук