ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 752/25428/20
провадження № 61-13658св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Віа-Авто»,
особа, яка подала апеляційну скаргу, - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Дніпробуд»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Дніпробуд» на ухвалу Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Голуб С. А., Слюсар Т. А., 
Таргоній Д. О., від 11 вересня 2024 року і виходив з наступного. 
Короткий зміст заявлених позовних вимог
1.           У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до 
ТОВ «Віа-Авто», про визнання права власності на незавершене будівництво(з урахуванням уточнених позовних вимог).
2.           Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 15 квітня 2013 року між нею та ТОВ «Віа-Авто» було укладено договір № 182/П/П2/П213 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого вона набула майнові права на об`єкт нерухомості, що розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 89,93 кв. м. Нею повністю здійснено оплату вартості майнових прав у розмірі 414 190, 01 грн, про що 16 квітня 2013 року відповідачем видано довідку про оплату вартості майнових прав згідно з договором № 182/П/П2/П213 та свідчить квитанція до прибуткового касового ордера № 289 від 16 квітня 2013 року.
3.           17 квітня 2013 року між сторонами укладено ще один договір 
№ 183/П/П2/П214 купівлі-продажу майнових прав, згідно з умовами якого вона набула майнові права на об`єкт нерухомості, що розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , квартира № П214 загальною площею 48,96 кв. м. Посилалася на те, що повністю здійснила оплату вартості майнових прав у розмірі 262 154,62 грн, про що 19 квітня 2013 року відповідачем видано довідку про оплату вартості майнових прав згідно договору № 183/П/П2/П214 та свідчить квитанція до прибуткового касового ордера № 326 від 18 квітня 2013 року.
4.           Позивачка зазначала, що виконала взяті на себе зобов`язання за обома договорами, однак відповідач свої зобов`язання не виконав, будівництво об`єкту нерухомості вчасно не закінчив та не ввів будинок в експлуатацію, що перешкоджає їй здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва.
5.           З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила позов задовольнити, визнати за нею майнове право на оформлення у власність:
- однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 89,93 кв. м, з яких: 49,20 кв. м - площа квартири, 40,73 кв. м - площа лоджії, вартістю 414 190, 01 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 69 031, 67 грн, з правом реєстрації цих майнових (речових) прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 
- однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 48,96 кв. м, з яких: 39,10 кв. м - площа квартири, 9,86 кв. м - площа лоджії, вартістю 262 154, 62 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 43 692, 44 грн, з правом реєстрації цих майнових (речових) прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6.           Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 майнове право на оформлення у власність однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 89,93 кв. м, з яких: 49,20 кв. м - площа квартири, 40,73 кв. м - площа лоджії, вартістю 414 190,01 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 69 031, 67 грн. Визнано за ОСОБА_1 майнове право на оформлення у власність однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 48,96 кв. м, з яких: 39,10 кв. м - площа квартири, 9,86 кв. м - площа лоджії, вартістю 262 154, 62 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 43 692,44 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
7.           Рішення суду першої інстанції мотивована тим, що позивачка сплатила ТОВ «Віа-Авто» кошти за укладеними договорами, однак квартири їй у власність не передані, відтак позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
8.           Не погодившись з указаним судовим рішенням, ТОВ «ІБК «Дніпробуд», яке не брало участі у розгляді справи, подало апеляційну скаргу.
Основний зміст та мотиви оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
9.           Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ІБК «Дніпробуд» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Віа-Авто» про визнання права власності на незавершене будівництво закрито.
10.        Суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що ТОВ «Віа-Авто», як замовник будівництва, залучало до фінансування будівництва ОСОБА_1 і саме між цими сторонами виник спір у цій справі, вирішення якого судом не порушує прав ТОВ «ІБК «Дніпробуд». Посилання ТОВ «ІБК «Дніпробуд» на те, що товариство юридично поновило за собою право виконувати функції замовника по завершенню будівництва не ґрунтуються на доказах. 
11.        Згідно з висновками апеляційного суду, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року не вирішувалося питання про права та інтереси ТОВ «ІБК «Дніпробуд», яке на час розгляду справи не було наділене будь-яким майновими правами (у тому числі встановленими судом) щодо квартири № П213, загальною площею                          89,93 кв. м, та квартири № П214, загальною площею 48,96 кв. м, що розташовані за будівельною адресою: АДРЕСА_1
Узагальнені доводи касаційної скарги 
12.     11 жовтня 2024 року ТОВ «ІБК «Дніпробуд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
13.     Підставою касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права. Посилається на неврахування судами висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
14.        У касаційній скарзі ТОВ «ІБК «Дніпробуд» вказує, що апеляційний суд не звернув належної уваги на те, що ТОВ «Віа-Авто» не є самостійним замовником будівництва багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та не є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером: 8000000000682608340045, площею 0,9794 га. ТОВ «Віа-Авто» отримало функції та права замовника будівництва виключно на підставі договору про часткову участь у будівництві № 02-19/07-02 від 19 липня 
2012 року, який було укладено між ТОВ «Віа-Авто» та ТОВ «ІБК «Дніпробуд». Договори купівлі-продажу майнових прав на квартири ТОВ «Віа-Авто» укладало на підставі договору про часткову участь у будівництві № 02-19/07-02 від 19 липня 2012 року.
15.        Згідно з доводами касаційної скарги, ухвалене у справі судове рішення по суті спору напряму впливає на права та обов`язки ТОВ «ІБК «Дніпробуд», як юридичної особи, орендаря земельної ділянки, на якій ведеться будівництво. Апеляційним судом неправильно застосовано до спірних правовідносин положення пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
16.        Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 752/25428/20.
17.        Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2025 року справу 
№ 752/25428/20 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
18.        15 квітня 2013 року між ТОВ «Віа-Авто» та ОСОБА_1 було укладено договір № 182/П/П2/П213 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого ОСОБА_1 набула майнові права на об`єкт нерухомості, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 89,93 кв. м.
19.        Позивачкою здійснено оплату вартості майнових прав у розмірі 
414 190, 01 грн, що підтверджується виданою відповідачем довідкою про оплату вартості майнових прав за договором № 182/П/П2/П213 та квитанцією до прибуткового касового ордера № 289 від 16 квітня 2013 року.
20.        17 квітня 2013 року між ТОВ «Віа-Авто» та ОСОБА_1 було укладено договір № 183/П/П2/П214 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого позивачка набула майнові права на об`єкт нерухомості, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 48,96 кв. м. 
21.         ОСОБА_1 здійснено оплату вартості майнових прав у розмірі 
262 154, 62 грн, що підтверджується виданою відповідачем довідкою про оплату вартості майнових прав за договором 183/П/П2/П214 та квитанцією до прибуткового касового ордера № 326 від 18 квітня 2013 року.
22.        ТОВ «ІБК «Дніпробуд», оскаржуючи рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року у цій справі, вказувало, що цим судовим рішенням порушено його права та інтереси як замовника будівництва житлових будинків по АДРЕСА_4 .
Позиція Верховного Суду
23.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення.
24.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
25.        Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
26.        Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
27.        Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
28.        Аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
29.        На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або наступні обставини: судове рішення безпосередньо стосується її прав, інтересів та обов`язків, тобто судом вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або у рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
30.        Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їхні процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.
31.        Тобто, особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють їх права та/або обов`язки, або породжують для особи правові наслідки.
32.        Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
33.        Верховний Суд неодноразово у своїх судових рішеннях вказував, що вирішення питання про те, чи стосується прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі справі, рішення суду першої інстанції є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що рішення суду першої інстанції не порушує прав та інтересів особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.
34.        Саме такий висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі 
№ 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) та Верховний Суд у постановах від 10 вересня 2021 року у справі № 1522/29828/12 (провадження № 61-6594св21), від 14 липня 2022 року у справі № 209/1817/19-ц (провадження № 61-5774св22).
35.        Дійшовши висновку про закриття апеляційного провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України, апеляційний суд виходив з того, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року не вирішувалося питання про права та інтереси ТОВ «ІБК «Дніпробуд», яке на час розгляду справи не було наділене будь-яким майновим правом щодо квартири № П213 та квартири № П214, що розташовані за будівельною адресою: АДРЕСА_1
36.        Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою ТОВ «ІБК «Дніпробуд» посилалося на те, що 19 липня 2012 року між ТОВ «ІБК «Дніпробуд» та ТОВ «Віа-Авто» був укладений договір про часткову участь у будівництві № 02-19/07-12, предметом якого є будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 8000000000682608340045, площею 0,9794 га, розташованої в 
АДРЕСА_5 , орендарем якої є ТОВ «ІБК «Дніпробуд».
37.        Заявник вказував, що ТОВ «Віа-Авто» своїх зобов`язань за договором від 19 липня 2012 року № 02-19/07-12 не виконало, а у подальшому делегувало функції замовника ТОВ «Секвойя Девелопмент», уклавши з ним договір про часткову участь у будівництві і передачу функцій замовника                від 17 вересня 2014 року № 18/09-14, чим порушило заборону не передавати отримані права та обов`язки третім особам без згоди ТОВ «ІБК «Дніпробуд». З 2015 року будівництво припинене, об`єкт будівництва визнано самочинним за ознакою відсутності дозвільних документів, а ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року у справі № 757/8872/15-к накладений арешт на земельну ділянку із забороною розпорядження.
38.        Відтак, зобов`язання перед інвесторами, кошти яких залучені у будівництво, не виконані.
39.        Для захисту своїх інтересів, з метою законної добудови житлового комплексу «Мозаїка», інвестори будівництва об`єктів на орендованій земельній ділянці об`єдналися у громадську організацію «Об`єднання інвесторів «ЖК Мозаїка» (код ЄДРПОУ 40595139) та відповідно до договору купівлі-продажу від 19 січня 2017 року викупили у ТОВ «РСБ Компані» 100 % статутного капіталу ТОВ «ІБК «Дніпробуд», єдиним учасником якого стало               ГО «Об`єднання інвесторів «ЖК Мозаїка».
40.        У подальшому за клопотанням саме громадської організації ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2019 року із земельної ділянки знятий арешт і дозволено отримання вихідних умов на будівництво, розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, отримання її в користування з метою завершення будівництва, проєктування і отримання дозвільної документації на завершення будівництва, фактичне завершення будівництва.
41.        Зняття арешту надало змогу поновити за ТОВ «ІБК «Дніпробуд», власником 100 % корпоративних прав якого фактично стали інвестори, право користування земельною ділянкою, шляхом укладення з Київською міською радою договору про поновлення договору оренди землі. Відтак, ТОВ «ІБК «Дніпробуд», кінцевими вигодонабувачами від діяльності якого стали інвестори, поновило за собою право на виконання функцій замовника по завершенню будівництва житлового будинку. 
42.        Апеляційний суд не надав належної оцінки наведеним доводам та аргументам апеляційної скарги, зокрема посиланням заявника на договір про часткову участь у будівництві № 02-19/07-12 від 19 липня 2012 року, який було укладено між ТОВ «ІБК «Дніпробуд» та ТОВ «Віа-Авто» про часткову участь у будівництві.
43.        Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору про часткову участь у будівництві ТОВ «ІБК «Дніпробуд» передає ТОВ «Віа-Авто» за актом приймання-передачі будівельний майданчик та всі належні їм функції замовника, за винятком права продажу майнових прав третім особам (фізичним/юридичним) на частину об`єкту, що належить ТОВ «ІБК «Дніпробуд», визначену у пункту 6.2 статті 6 договору, та права обтяження ТОВ «ІБК «Дніпробуд» будь-якими зобов`язаннями перед третіми особами, а ТОВ «Віа-Авто» здійснює всі необхідні дії для будівництва об`єкту, продажу прав на частини об`єкту, що належить ТОВ «Віа-Авто» відповідно до пункту 6.2 статті 6 договору третім особам (фізичним/юридичним), оформлення за сторонами та/або третіми особами прав власності на частини об`єкту відповідно до умов цього договору та законодавства, а також право здійснювати всі інші дії, які є необхідними для досягнення мети за цим договором.
44.        Враховуючи умови вказаного договору, а також обставини, наведені заявником, зокрема щодо усунення ТОВ «Віа-Авто» від виконання функцій замовника будівництва житлового будинку, об`єднання інвесторів «ЖК Мозаїка» з метою добудови житлового будинку, слід погодитися з доводами касаційної скарги, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва                 від 15 вересня 2021 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено, впливає на права та обов`язки ТОВ «ІБК «Дніпробуд», як замовника будівництва житлового будинку.
45.        Окрім зазначеного, слід зазнати, що на розгляді апеляційного суду перебувала також інша справа № 752/25430/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Віа-Авто» про визнання права власності на незавершене будівництво, у якій апеляційну скаргу ТОВ «ІБК «Дніпробуд» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року розглянуто по суті.
46.        Враховуючи зазначене, висновок апеляційного суду про те, що апеляційне провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої 
статті 362 ЦПК України підлягає закриттю, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
47.        Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
48.        Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення неправильного судового рішення, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Дніпробуд» задовольнити.
2.           Ухвалу Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року скасувати. 
3.           Справу передати для продовження розгляду до Київського апеляційного суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                     О. В. Білоконь
 
                                                                                              О. М. Осіян
 
         Н. Ю. Сакара 
 
          В. В. Шипович