ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2151/25 Справа № 229/4078/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хомченко Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року                                                         м. Кривий Ріг
справа № 229/4078/24
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Остапенко В.О.,
суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.
секретар судового засідання Дяченко Д.П.
сторони:
позивач  ОСОБА_1 
відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2024 року, яке ухвалено суддею Хомченко Л.І. у м. Дружківка Донецької областіта повне судове рішення складено 01 листопада 2024 року, 

УСТАНОВИВ:

В червні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення від 10 червня 1994 року та ВПО згідно до довідки від 14 березня 2017 року №1419105992.
Як отримувач пенсії позивач має відкриті рахунки в АТ «Ощадбанк», на один з яких, зокрема, ГУ ПФУ в Донецькій області перераховує відповідні грошові кошти (пенсію).
У липні місяці 2023 року позивач стикнувся з неможливістю користуватися коштами на своїх рахунках, зокрема проводити видаткові операції через встановлення лімітів та користуванням особовим кабінетом в системі Ощад 24/7 (веб-банкінг «Ощад 24/7»).
Жодного попередження про встановлення обмежень Банком позивачу не було повідомлено.
Для з`ясування причин обмеження позивач особисто звернувся в службу підтримки Ощадбанку. При спілкуванні співробітники служби підтримки підтвердили встановлення обмежень, але відмовилися пояснити будь-які підстави для їх встановлення. Для зняття обмежень по рахунку йому запропонували особисто звернутися до відділення Ощадбанку.
27 травня 2024 року позивач, як споживач банківських послуг, подав скаргу, підписану ЕЦП, на електронну пошту позивача і вказав він звертає увагу на те, що коштами на рахунку він регулярно користувався, зокрема переводив на інший рахунок, розраховувався в Інтернеті. Остання проведена мною операція була здійснена – 15 червня 2023 року в сумі 23 800 грн. У зв`язку з тим, що він на даний момент перебуває на тимчасово окупованій території України, він позбавлений можливості звернутись до відділення Ощадбанку. Вказав, що його банківський рахунок є єдиним способом одержання коштів, а дані виплати - джереломдля існування. Таким чином, встановлені відповідачем ліміти повністю обмежують позивача в можливості отримувати та витрачати кошти на власному банківському рахунку та ставлять мене в загрозливе становище, оскільки інших джерел доходу він не має. 
Також позивачем були проведені наступні дії, зокрема подане звернення через правозахисну організацію Донбас SOS на проходження відеоконференції. Назначена дата йому була 22 квітня 2024 року. Ним була пройдена фізична ідентифікація як клієнта банку відповідача, були задані питання, а саме: особисті дані, дані платіжної картки, останні успішні та неуспішні операції за карткою. Також ним під час відеоконференції було надано оригінал паспорту. Після проходження відеоконференції йому була надана інформація про те, що треба очікувати повідомлення про зняття лімітів з рахунку. Потім позивачу надійшло повідомлення від АТ «Ощадбанк» про те, що за результатами розгляду звернення, обмеження з його рахунку не знято.Також повідомлено, що його довіреною особою було подано документи на вчинення дій за його рахунком, а саме зняття обмежень з рахунку. Після надання документів співробітникам банку у м. Покровську Донецької області було повідомлено, що треба пройти відео зв`язок позивачу, як клієнту банку, з комісією представників банку для підтвердження його як особи та підтвердження повноважень довіреності (ще попросили написати заяву та надіслати на електрону пошту, заява додається). Під час проведення відеоконференції співробітники АТ «Ощадбанк» задавали позивачу різного роду запитання, а саме під час відеодзвінку через засоби телеграм (з фінансового телефону позивача) показував паспорт громадянина України, задавали питання стосовно проживання/перебування позивача на даний час, та запитано чи підтверджує позивач повноваження довіреної особи, на які саме дії, де надавалась довіреність, тощо.
Після проходження відеоконференції довіреній особі позивача прийшла відповідь від банку в якій зазначено, що довіреність перевірена, погоджена керівництвом АТ «Ощадбанк» та складом комісії яка проводила відеодзвінок і що довірена особа може звертатись до відділення банку для зняття обмежень/блокувань. Після наданих документів та заяв довіреною особою співробітниками банку було відправлено запис на зняття обмежень/ блокувань. Потім було повідомлено представнику/довіреній особі позивача що обмеження/ блокування не були зняті, було відмовлено у задоволені вирішення його питання. 
На його особисту думку, АТ «Ощадбанк» перешкоджає в отриманні його законних коштів, то підтверджує повноваження довіреної особи та можливість зняття обмежень/лімітів то надає відмову в задоволені даного питання.
Хоча крім цього, позивач проходив відеоконференцію через сайт АТ «Ощадбанк» з працівниками головного управління АТ «Ощадбанк» та надавав згоду на обробку персональних даних. Вважає, що зазначена проблема з доступом до власного рахунку порушує його права як громадянина України. Жодних протиправних дій при використанні банківського рахунку він не вчиняв.
На підставі наведеного вище позивач просив суд зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити обслуговування платіжних карток та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивача,  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .
Відновити здійснення всі операцій по карткам та рахункам, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивача,  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 . Відновити позивачу,  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 доступ в особистому кабінеті веб-банкінгу «Ощад24/7».
Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2024 року позов задоволено, зобов`язано відповідача відновити обслуговування платіжних карток та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 . Відновити здійснення всіх операцій по карткам та рахункам, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 . Відновити позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 доступ в особистому кабінеті веб-банкінгу «Ощад24/7».
В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з 26 жовтня 2021 року (дата проходження останньої ідентифікації ОСОБА_1 у відділенні Банку) відсутнє безпосереднє особисте спілкування Клієнта з Банком щодо спірних правовідносин. Адреса за якою зареєстрований ОСОБА_1 та адреса, за якою останній зареєстрований як ВПО, фактично контролюється російською окупаційною владою та включені до складу тимчасово окупованих територій України. ОСОБА_1 відкрито декілька банківських рахунків у філії – Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». З метою збереження грошових коштів Клієнта та на виконання вимог чинного законодавства України і умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), укладеного між Банком та ОСОБА_1 , Банком було встановлено обмеження та Банк повідомив ОСОБА_1 , що зняти встановлені обмеження Банк вбачає за можливе за особистим зверненням ОСОБА_1 в установу банку для проходження фізичної ідентифікації. Судом першої інстанції не з`ясовано обставин щодо недостовірності доводів представника позивача та самого позивача щодо неможливості ОСОБА_1 самостійно звернутися у відділенні банку, пройти ідентифікацію, надати оригінали документів (паспорт громадянина України та довідку про присвоєння РНОКПП) для зняття обмежень і відновлення доступу до платіжного застосунку «Ощад24/7».
08 квітня 2024 року Банком отримано лист слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Донецькій області № 3627/20-2024 від 02 квітня 2024 року та постанову Донецької обласної прокуратури про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 02 квітня 2024 року стосовно досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42024050000000178 від 01 березня 2024 року за ч.2 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 42024050000000178 від 01 березня 2024 року встановлено, що особами вчиняються шахрайські дії, а саме отримуються пенсійні виплати громадян України, які перебувають на тимчасово окупованих територіях України, на підставі підроблених довіреностей.
Виявлені недоліки в документах, відсутність особистого звернення ОСОБА_1 до відділення Банку для проходження ідентифікації, наявність повідомлення правоохоронних органів про досудове розслідування кримінального провадження № 42024050000000178 від 01 березня 2024 року за ч. 2 ст. 190 КК України, повідомлення Клієнта Банку про передачу банківської картки третій особі, необізнаність Клієнта про операції, що вчиняються по його банківському (-им) рахунку (-ам), обов`язок Банку забезпечення збереження коштів користувачів, забезпечити належне функціонування системи внутрішнього контролю та належне управління ризиками, зобов`язання отримати згоду власника рахунку (платника) на виконання кожної платіжної операції, вимоги чинного законодавства України та умови ДКБО є підставою для встановлення Банком обмежень на видаткові операції по рахункам, відкритим на ім`я ОСОБА_1 .
Нормами чинного законодавства України та Договору комплексного банківського обслуговування передбачено обов`язок Банку здійснювати моніторинг платіжних операцій користувачів, забезпечувати вжиття заходів для запобігання або припинення неакцептованих, помилкових та неналежних платіжних операцій, а також передбачено право встановлювати обмеження за місцем/типом здійснення операцій по рахунку, зупиняти здійснення операцій з використанням певного платіжного інструменту, поновлювати право користувача використовувати платіжний інструмент після усунення причини зупинення права його використання.
У зв`язку з наведеним вище відповідач вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - Гуревича Р.Г., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач  ОСОБА_1 , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення від 10 червня1994 року та ВПО згідно до довідки від 14 березня 2017 року №1419105992.
Як отримувач пенсії позивач має відкриті рахунки в АТ «Ощадбанк», на один з  яких, зокрема, ГУ ПФУ в Донецькій області перераховує відповідні грошові кошти (пенсію).
У липні місяці 2023 року позивач стикнувся з неможливістю користуватися коштами на своїх рахунках, зокрема проводити видаткові операції через встановлення лімітів та користуванням особовим кабінетом в системі Ощад 24/7 (веб-банкінг «Ощад 24/7»).
22 квітня 2024 року позивачем була пройдена фізична ідентифікація як клієнта банку.
Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання вчинити певні дії позивач посилався на те, що він проходив відеоконференцію через сайт АТ «Ощадбанк» з працівниками головного управління АТ «Ощадбанк» та надавав згоду на обробку персональних даних. Вважає, що обмеження доступу до власного рахунку порушує його права як громадянина України. Жодних протиправних дій при використанні банківського рахунку він не вчиняв.
Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог, оскільки дії банку щодо блокування карткового рахунку, відкритих на ім`я позивача є неправомірні, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.
Пунктом 56 частини 1 статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.
Пунктом 3 частини 21 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що емітент право зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права.
Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єктами первинного фінансового моніторингу є в тому числі банки.
За змістом положень статті 23 вказаного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України.
У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно.
Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум.
Відповідно до частини 5 статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій. Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.
Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають (частина 6 статті 17 Закону).
Відповідно до пункту 91 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк зобов`язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов`язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.
Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач порушив строки зупинення фінансових операцій, передбачені Законом № 361-IX.
На дотримання вказаної умови звертає увагу Верховний Суд у постанові від 1 серпня 2018 року по справі № 201/15998/15.
Банк наділений правом відмовитися від подальших ділових відносин з клієнтом та розірвати відповідний договір в односторонньому порядку у випадку встановлення клієнту неприйнятно високого ризику внаслідок проведення внутрішньої перевірки.
Однак, право банку відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є абсолютним, а умовним, таким, що залежить від настання певних визначених законом обставин, тобто лише за умови встановлення клієнту неприйнятно високого ризику внаслідок проведення внутрішньої перевірки.
Право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору не є необмеженим, судам необхідно в кожному випадку, виходячи з встановлених обставин справи, досліджувати підстави та обґрунтованість встановлення клієнту такої категорії ризику.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 910/18504/20 від 20 січня 2022 року.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Банком свої зобов`язання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) виконані в повному обсязі.
Відповідно до частини шостої ст. 64 Закону України «Про платіжні послуги» порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку.
Відповідач застосував обмежувальні заходи у вигляді лімітів на здійснення видаткових операцій за картковими рахунками Клієнта до персональної ідентифікації позивача в установі банку.
За змістом постанови від 04 вересня 2019 року у справі № 761/40546/16-ц (провадження № 61 37090св18) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дії банку щодо блокування карткових рахунків позивачів більше ніж на 7 днів, тобто поза межами строків, зазначених у частинах першій-п`ятій статті 17 Закону № 1702-VІІ, є неправомірними та такими, що порушують права позивачів. Під час розгляду справи ПАТ КБ «ПриватБанк» не надало суду доказів правомірності своїх дій з призупинення операцій за картковими рахунками позивачів, а також доказів порушення клієнтами умов використання електронного платіжного засобу. Доводи відповідача про правомірність блокування рахунків позивачів в силу їх використання для забезпечення інтересів третіх осіб не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки банком не доведено жодної з визначеної Законом підстави для обмеження позивача права клієнта розпоряджатися рахунком, в тому чисті і підстав для його блокування на період більший, ніж передбачено частинами першою-п`ятою статті 17 Закону № 1702- VІІ.
Верховний Суд в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 235/5583/16-ц (провадження № 61-30301св18) дійшов висновку, що правомірність блокування карткового рахунку є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки.
Разом з тим, суду не надано доказів того, що банк вживав заходи для такої ідентифікації: вимагав у клієнта надати інформацію та документи стосовно ідентифікації, верифікації, або надання відомостей у межах перевірки фінансового моніторингу, змісту діяльності та фінансового стану клієнта.
Матеріалами справи не встановлено, що банк доводив до відома клієнта причини блокування його доступу до застосунку, будь-яким можливим засобом комунікації пропонував / вимагав надати докази його ідентифікації, для вирішення питання щодо спірної операції і можливого поновлення доступу.
На підставі наведеного вище суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що картковий рахунок позивача був заблокований безпідставно, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними.
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - залишити без задоволення. 
Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2024 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повне судове рішення складено 30 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: