УХВАЛА

19 травня 2025 року  
м. Київ

справа №480/1283/24
адміністративне провадження №К/990/18573/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року
у справі №480/1283/24
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Сумській області
про визнання протиправним наказу та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ №135 від 05 лютого 2024 року в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції; 
- визнати протиправним та скасувати наказ №44 о/с від 05 лютого 2024 року про звільнення позивача зі служби в поліції; 
- поновити позивача на посаді поліцейського взводу №2 роти №2 «Суми» батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Сумській області з 06 лютого 2024 року; 
- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 730 грн 32 коп. за період з 06 лютого 2024 року по день ухвалення рішення.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №135 від 05 лютого 2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в обговоренні, критиці наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №221дск від 02 лютого 2024 року.
Прийнято у цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №135 від 05 лютого 2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в обговоренні, критиці наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №221дск від 02 лютого 2024 року.
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі №480/1283/24 залишено без змін.
01 травня 2025 року до касаційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 , у якій позивач просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №480/1283/24 у порядку спрощеного позовного провадження.
У тексті касаційної скарги позивач, посилаючись на підпункти «а, в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає та обґрунтовує, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для скаржника, оскільки пов`язана із незаконним звільненням з правоохоронних органів, негативно впливає на його репутацію, можливість подальшого працевлаштування, матеріальний стан та соціальний статус.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Обґрунтовуючи необхідність касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень скаржник указує на пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 у взаємозв`язку із пунктом 4 частини другої статті 353 КАС України.
Зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме:
- пункту 2 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України №893 від 07 листопада 2018 року, зокрема, щодо можливості закінчення службового розслідування у день його початку (фактично протягом 6 годин);
- частини першої статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що регламентує зміст наказу та обов`язок його виконання, у контексті можливості звільнення працівника поліції за невиконання наказу, строк виконання якого не закінчився.
Уважає, що суди попередніх інстанцій установили обставини справи на підставі відеозапису оголошення наказу, який не відповідає вимогам допустимості доказів.
Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених пунктами 3, 4 частини четвертої статті 328 у взаємозв`язку із пунктом 4 частини другої статті 353 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №480/1283/24. 
2. Установити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
3. Витребувати з Сумського окружного адміністративного суду справу №480/1283/24.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду