П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/7944/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Мультян Марина Бондівна 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
03 квітня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2024 року позивач, ОСОБА_1 ,звернувся в суд з позовом до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (відповідача) про визнання бездіяльності протиправною щодо ненадання засудженому безоплатної вторинної правничої допомоги та у незабезпеченні права на її отримання на його звернення від 20.05.2024, зобов`язання вчинити дії.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 04.12.2024 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що відповідач - Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги вчинив дії передбачені Законом України "Про безоплатну правову допомогу" щодо усунення недоліків, які містили звернення позивача і від 24.04.2024, і від 20.05.2024 для можливості прийняття рішення про надання позивачу безоплатної вторинної правничої допомоги.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що жодним чином не спростовано і навпаки це конклюдентно підтверджується відповідачем у відзиві, що звернення таки відповідало ст. 18 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». Все інше то видумка відповідача, з якою погодився суд безпідставно. Сам відповідач не зрозумів суть звернення позивача і для чого потрібен адвокат, натомість тільки прикривається формулюванням що нібито не відмовив в задоволенні заяви, а лиш вимагав доказів. Саме способи доказування та відновлення своїх прав та інтересів це вже безпосередня співпраця з адвокатом, а не на етапі подання звернення; такого сам спеціальний Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» не вимагає.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що з тексту та змісту звернення засудженого ОСОБА_1 неможливо було встановити суть питання (звернення), зокрема характер та зміст порушених прав заявника та спосіб їх відновлення. При розгляді звернення клієнта про надання йому БВПД працівник Центру на підставі тексту звернення та доданих до нього відомостей з`ясовує чи є правові підстави для призначення адвоката клієнту.
При вирішенні питання про призначення адвоката, Центр повинен визначитися із обсягом правових послуг, які адвокат повинен надати клієнту, і зазначити їх у відповідному дорученні. Суть питання є основним критерієм визначення обсягу правових послуг. А для цього необхідно описати ті порушення, які він бажає оскаржувати, аргументувати в чому він бачить дані порушення, і додати рішення, які хоче оскаржити і самостійно витребувати і додати докази, які підтверджують неправомірність рішень.
Звертає увагу на те, що обсяг повноважень адвоката при наданні правових послуг клієнту визначається працівниками Центру з надання БПД під час розгляду звернення клієнта, а не під час першого конфіденційного побачення з клієнтом.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".
24.04.2024 року ОСОБА_1 надіслав до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги звернення, в якому просив призначити йому адвоката для оскарження неправомірних дій Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо неналежного розгляду його звернень за період з 31.01.2024 по 08.04.2024 і недостатньо об`єктивно вжитих заходів реагування, спрямованих на поновлення порушених його прав на належне речове забезпечення, а також житлово-побутові та санітарно-епідеміологічні умови утримання в камерному приміщенні №133 Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".
Листом Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №П-72/108/33 від 10.05.2024 на звернення позивача від 24.04.2024, останнього повідомлено про те, що для прийняття рішення Центром про призначення представника (адвоката чи юриста Центру), покращення можливості відстоювання порушених прав клієнта у суді, до звернення необхідно додати документи, які б чітко підтверджували факти порушення прав, ким ці права були порушені, яких заходів вживали з метою оскарження неправомірних дій порушників права тощо. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних документів, які свідчать про порушення права на речове забезпечення, житлово-побутові та санітарно-епідеміологічні умови перебування, тому у даній ситуації відсутні підстави для надання вам безоплатної вторинної правничої допомоги.
20.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Координаційного центру з надання правничої допомоги з проханням призначити адвоката для складання процесуальних документів та представництва його інтересів щодо оскарження у Вінницькому окружному адміністративному суді протиправної бездіяльності Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, щодо ненадання йому безоплатної вторинної правової допомоги на його звернення від 24.04.2024 року.
Дане звернення перенаправлено Координаційним центром з надання правничої допомоги для розгляду по суті Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, листом №П-1214/001/1276 від 24.05.2024.
Листом Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №П-221/108/116 від 28.05.2024 на звернення позивача від 20.05.2024 роз`яснено, що для отримання певного виду правової допомоги у засудженого повинні бути правові підстави. Зазначено, що йому не було відмовлено у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, а було роз`яснено і рекомендовано, що для прийняття рішення Центром про призначення йому представника (адвоката чи юриста Центру), до звернення необхідно додати документи (рішення), які б чітко підтверджували факти порушення його прав. Таким чином, оскільки Плотніковим І.В. не надано жодних документів, які свідчать про порушення права на речове забезпечення, житлово-побутові та санітарно-епідеміологічні умови перебування, тому у даній ситуації відсутні підстави для надання вам безоплатної вторинної правничої допомоги.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, що полягає у ненаданні засудженому безоплатної вторинної правничої допомоги та у незабезпеченні права на її отримання, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, частиною першою статті 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правової допомоги встановлюються законом.
Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги, відповідно до Конституції України, Закон України «Про безоплатну правову допомогу» №3460-VI від 02.06.2011 (далі - Закон №3460).
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 14 Закону №3460 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Положення статті 18 Закону №3460 визначають порядок подання звернень про надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, зазначеним у пункті 9 частини першої статті 14 цього Закону, подається такими особами до центру з надання безоплатної правничої допомоги через адміністрацію установи виконання покарань.
Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно. У такому разі забороняється відмовляти у прийнятті звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з підстав, про які не було зазначено раніше.
З аналізу вищенаведеного слідує, що законом чітко визначено вимоги до змісту та форми звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, у якому серед іншого, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та надаються документи підтверджують її належність до категорії осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Приписами статті 20 Закону №3460 передбачено, що особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частинами першою - третьою статті 14 цього Закону;
2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу;
3) вимоги особи щодо захисту стосуються вчинення дій чи підготовки документів, що не передбачені законодавством;
4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання;
4-1) особа використала право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону;
5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правничої допомоги.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до центру з надання безоплатної правничої допомоги із зверненням від 24.04.2024 року, в якому просив призначити йому адвоката для оскарження неправомірних дій Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо неналежного розгляду його звернень за період з 31.01.2024 по 08.04.2024 і недостатньо об`єктивно вжитих заходів реагування, спрямованих на поновлення порушених його прав на належне речове забезпечення, а також житлово-побутові та санітарно-епідеміологічні умови утримання в камерному приміщенні №133 Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".
Разом з тим, позивачем не конкретизовано обставин порушень допущених посадовими особами Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо розгляду його звернень за період з 31.01.2024 по 08.04.2024, а саме не надано доказів скільки скарг за цей період було надіслано позивачем до Департаменту; які питання були у них порушені; чи були вони зареєстровані і розглянуті відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; чи були отримані відповіді позивачем на ці звернення. 
Крім того, позивачем не було повідомлено жодного факту та не надано жодного документу (рішення), які б свідчили про порушення його права на речове забезпечення, житлово-побутові та санітарно-епідеміологічні умови утримання в камерному приміщенні №133 Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".
Тобто, листом Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №П-72/108/33 від 10.05.2024 на звернення позивача від 24.04.2024, останнього повідомлено про те, що для прийняття рішення Центром про призначення представника (адвоката чи юриста Центру) до звернення необхідно додати документи, які б чітко підтверджували факти порушення прав, ким ці права були порушені, яких заходів вживали з метою оскарження неправомірних дій порушників права.
Натомість, 20.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Координаційного центру з надання правничої допомоги з проханням призначити адвоката для складання процесуальних документів та представництва його інтересів щодо оскарження у Вінницькому окружному адміністративному суді протиправної бездіяльності Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, щодо ненадання йому безоплатної вторинної правової допомоги на його звернення від 24.04.2024.
Дане звернення перенаправлено Координаційним центром з надання правничої допомоги для розгляду по суті Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, листом №П-1214/001/1276 від 24.05.2024.
Згідно інформації викладеної в листі Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №П-221/108/116 від 28.05.2024 на звернення позивача від 20.05.2024 роз`яснено, що для отримання певного виду правової допомоги у засудженого повинні бути правові підстави. Зазначено, що йому не було відмовлено у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, а було роз`яснено і рекомендовано, що для прийняття рішення Центром про призначення йому представника (адвоката чи юриста Центру), до звернення необхідно додати документи (рішення), які б чітко підтверджували факти порушення його прав.
Отже, Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги позивачу не було відмовлено у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, а було роз`яснено і рекомендовано, що для прийняття рішення Центром про призначення йому представника (адвоката чи юриста Центру), до звернення необхідно додати документи (рішення), які б чітко підтверджували факти порушення його прав.
З наведеного слідує, що відповідачем в межах компетенції, встановлено, що вказане звернення позивача про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, подано без дотримання вимог, визначених статтею 18 Закону №3460, з огляду на що листом №П-221/108/116 від 28.05.2024 позивачу зазначено про недоліки поданого звернення, чим дотримано вимоги частини другої статті 18 Закону №3460.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідач - Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги вчинив дії передбачені Законом України "Про безоплатну правову допомогу" щодо усунення недоліків, які містили звернення позивача і від 24.04.2024, і від 20.05.2024 для можливості прийняття рішення про надання позивачу безоплатної вторинної правничої допомоги.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що  відповідач діяв в межах та у спосіб встановлених Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та не вбачає протиправних дій Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо неправомірного не призначення Плотнікову І.В. представника (адвоката чи юриста Центру).
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.