ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 р.	Справа № 480/943/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумська митниця на рішення          Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 року та на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми,   по справі № 480/943/24
за позовом               ОСОБА_1      
до             Сумської митниці                        
           про визнання протиправним та скасуванзня наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до  Сумської митниці (далі - відповідач), в якому просила суд:  
- визнати протиправним та скасувати наказ Сумської митниці від 10.01.2024 року № 8-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці;
- стягнути з Сумської митниці на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з дати звільнення до дати поновлення на роботі;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці та в частині стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу – задоволено.
Визнано протиправним та скасувати наказ Сумської митниці від 10.01.2024 № 8-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці з 15 січня 2024 року.
Стягнуто з Сумської митниці (вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, код ЄДРПОУ 44017631) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з дати звільнення - 15.01.2024 по 21.11.2024 в сумі 266846 (двісті шістдесят шість тисяч вісімсот сорок шість) грн. 72 коп.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 25612 (двадцять п`ять тисяч шістсот дванадцять) грн. 52 коп.
Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від  12 грудня 2024 року  по справі № 480/943/24 заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Сумська митниця, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 по справі № 480/943/24 та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 480/943/24 та винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що Сумська митниця вважає, що жодним чином не порушила право позивачки на працевлаштування не запропонувавши їй посаду старшого державного інспектора відділу чергових, оскільки, по-перше: позивачці була запропонована вища посада в цьому відділу від якої вона відмовилася; по-друге: на вказану посаду з 29.12.2023 погоджувалася інша особа, яка мала дійсний намір працювати; по-трете: наявність законодавчих обмежень щодо залучення жінок до роботи у нічний час, що передбачає режим роботи за посадою старшого державного інспектора відділу чергових.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги  апеляційних скарг підлягають частковому задоволенню, виходячи з  наступного.
Судом першої інстанції  встановлено,  що з 12.04.1993 року Позивач працювала в митних органах України, зокрема, на посадах в Сумській митниці, Сумській митниці Міндоходів та Сумській митниці ДФС.
З 05.12.2022 позивачка працювала на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД
20.03.2023 року керівником Держмитслужби було затверджено нову Структуру Сумської митниці, введену в дію наказом Відповідача від 21.03.2023 року № 32, відповідно до якої «відділ адміністрування митних платежів», керівником якого була Позивач, було перейменовано на «відділ адміністрування митних платежів та контролю митної вартості».
Також згідно з наказом Сумської митниці від 21.03.2023 року № 33 було введено в дію перелік змін № 2 до штатного розпису Сумської митниці на 2023 рік, відповідно до яких було виведено зі штатного розпису Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД (із відділом адміністрування митних платежів, керівником якого була Позивач) та введено в штат такий же структурний підрозділ митниці - Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД (далі - Управління), однак з іншими назвами відділів у його складі: Відділ адміністрування митних платежів та контролю митної вартості (із керівною посадою «заступник начальника управління-начальник відділу») та відділ митно-тарифного регулювання та класифікації товарів (із керівною посадою «начальник відділу»).
Наказом Сумської митниці від 07.06.2023 № 211-о ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці у звязку із скороченням посади державної служби відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту 1 частини першої статті 87 Закону України “Про державну службу”, пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю ( том 1 а.с 136).
За результатами судового оскарження, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року у справі №480/7179/23 позов ОСОБА_1 до Сумської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено частково, а саме - визнано протиправним та скасовано наказ Сумської митниці від 07.06.2023 №211-о «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці, стягнуто з Сумської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці та в частині стягнення заробітку в межах одного місяця.
Вищезазначене рішення суду було залишено без змін судом апеляційної інстанції.
28 листопада 2023 року наказом Сумської митниці «Про виконання рішення суду» від 28.11 2023 №463-о скасовано наказ Сумської митниці від 07.06.2023 №211-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці з 10.06.2023.
При цьому, 28 листопада 2023 року Позивач у зв`язку з відсутністю посади начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці у діючому штатному розписі Сумської митниці на 2023 рік, затвердженого 20.06.2023 (на яку ОСОБА_1 поновлено рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі № 480/7179/23) був ознайомлений із Попередженням про можливе наступне             звільнення з займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-УШ «Про державну службу».
Вказаним Попередженням про можливе наступне звільнення Позивача попереджено про можливе наступне звільнення з займаної посади та запропоновано вакантні посади, які були наявні в Сумській митниці станом на 28.11.2023, а саме:
-                              заступника начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці (за умови погодження кандидатури ОСОБА_1 . Департаментом боротьби з контрабандою та порушення митних правил Державної митної служби України відповідно до пункту 7.2 наказу Державної митної служби від 25.05.2022 № 212 «Про організацію роботи з кадрового забезпечення»);
-                              головного державного інспектора відділу професійної підготовки та розвитку персоналу управління по роботі з персоналом Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-                              головного державного інспектора відділу кадрового забезпечення управління по роботі з персоналом Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-                              головного державного інспектора відділу організації митного контролю та оформлення управління забезпечення митного контролю та оформлення Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-                              головного державного інспектора відділу проведення митного аудиту Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-                              старшого державного інспектора митного поста «Конотоп» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-                              старшого державного інспектора митного поста «Ромни» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-                              старшого державного інспектора митного поста «Ромни» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-                              головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Суми» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-                              головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Суми» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці.
Однак, 28.11.2023 Позивач відмовилась від підписання вище вказаного Попередження та зазначила в ньому, що на даний час вона не готова прийняти рішення щодо переведення на запропоновані посади, та в той же час вона і не відмовляється від такого переведення. Позивач зазначила, що рішення нею буде прийнято 29.11.2023.
29 листопада 2023 року Позивач до Попередження про наступне звільнення від 28.11.2023                              додала наступне: «Ознайомившись із текстом цього попередження вважаю, що мені запропоновано не всі наявні в митниці вакантні посади, а ті що запропоновані - не відповідають моїй кваліфікації та наявному досвіду роботи. Окрім того, пропозиція про переведення на зазначені посади із укладанням контракту про проходження державної служби сторонами на 3 місяці (в той час як з іншими працівниками такі контракти укладено на значно більший строк) свідчить про здійснення морального тиску на мене, як на працівника, якого лише вчора поновлено на посаді за рішенням суду.
Вважаю, що за даних обставин керівник митниці має можливість ініціювати призначення мене на вакантні посади, що належать до номенклатури Голови Держмитслужби (так само як було у 2022 році при ініціюванні призначення мене в.о. заступника начальника митниці ).»
Враховуючи викладені обставини 29.11.2023 року митним органом складено Акт про відмову Позивача від проставлення в Попередженні відмітки у графі - «Згоден/не згоден».
З метою запобігання порушення прав ОСОБА_1 на проходження державної служби її на підставі абзацу другого частини третьої статті 87 Закону № 889 були повторно запропоновані вакантні посади Сумської митниці станом на 09.01.2024 (призначення на які здійснює начальник Сумської митниці), а саме:
-         заступника начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців (за умови погодження кандидатури ОСОБА_1 . Департаментом боротьби з контрабандою та порушення митних правил Державної митної служби України відповідно до пункту 7.2 наказу Державної митної служби від 25.05.2022 № 212 «Про організацію роботи з кадрового забезпечення»);
-         головного державного інспектора відділу професійної підготовки та розвитку персоналу управління по роботі з персоналом Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців;
-         головного державного інспектора відділу кадрового забезпечення управління по роботі з персоналом Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців;
-      головного державного інспектора відділу організації митного контролю та оформлення управління забезпечення митного контролю та оформлення Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців;
-         головного державного інспектора відділу чергових Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців;
-         головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Суми» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців.
Позивач не зазначила своє волевиявлення стосовно запропонованих їй посад в графі «Із запропонованою(ними) мені посадою(ами): згодна/незгодна».
Позивач 09.01.2024 в Пропозиції вакантних посад Сумської митниці у зв`язку з можливим наступним звільненням, зазначила: «Ознайомившись із текстом цього попередження вважаю, що мені запропоновано не всі рівнозначні та/або нижчі посади державної служби в митниці, як передбачено ч.3 ст. 87 ЗУ «Про державну службу», а ті що запропоновані - не відповідають моїй кваліфікації та наявному досвіду роботи. Окрім того, пропозиція про переведення на зазначені посади із укладанням контракту про проходження державної служби сторонами на 6 місяці (в той час, як в багатьох інших працівників, в тому числі й в мене на поточній посаді, такі контракти тривають із значно більшим строком свідчить про здійснення морального тиску на мене, як на працівника та про намір звільнити мене за першої нагоди».
Окрім того, вважаю, ще керівник митниці має можливість пропонувати мені (ініціювати призначення) не лише на посади, що належать до його номенклатури, а й на інші посади, що належать до номенклатури ГоловиДержмитслужби.»
Митним органом 09.01.2024 складено Акт про те що, при ознайомленні з запропонованими вакантними посадами ОСОБА_1 не проставила власноруч відмітку у графі «Згоден/не згоден» із запропонованими їй посадами.
10.01.2024 року ОСОБА_1  було ознайомлено із наказом Сумської митниці від 10.01.2024 року № 8-о «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно з пунктом 1 якого Позивачеві припинено державну службу та звільнено з 12 січня 2024 року з посади начальника відділу адміністрування митних платежів управління митних платежів, контролю митної вартості та митно - тарифного регулювання ЗЕД Сумської - митниці у зв`язку із скороченням посади державної служби відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».
Позивач, вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню, наказ наказ Сумської митниці від 10.01.2024 року № 8-о «Про звільнення ОСОБА_1 », звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при повторному звільненні позивачки ОСОБА_1 відповідач залишив поза увагою питання стосовно переважного у позивача права залишення на роботі; не запропоновав всі вакантні посади наявні станом на 09.01.2024р.; кадрові рішення відповідача не відповідають положенням Закону №889 - працевлаштування на посади певних осіб передують процедурі із працевлаштування тих працівників, посади яких скорочувалися відповідно до введених в дію змін у штаті митниці у зв`язку з вказаним, наказ Сумської митниці від 10.01.2024р. про звільнення ОСОБА_1 є протиправним.
Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частин першої, третьої статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, – законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України “Про державну службу” від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі по тексту - Закон №889-VIII).
Згідно п. 1 ст.1 Закону №889-VIII  визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Нормами ст.5 Закону №889-VIII передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється:  4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону) .
Відповідно до частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу; 2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування; 3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності; 4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
Згідно з частиною третьою статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. 
Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. 
Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
Тобто, суб`єкт призначення або керівник державної служби зобов`язаний не лише попередити державного службовця про наступне звільнення, а й одночасно з цим запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому, враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №640/24023/21, від 23 лютого 2023 року у справі № 140/9066/21, від 11 травня 2023 року у справі №380/9574/21, від 27 червня 2023 року у справі  № 120/3712/21-а, від 14 вересня 2023 року у справі №640/15737/22, від 12 вересня 2024 року  у справі № 380/9055/22.
Крім того, сталою та послідовною правовою позицією Верховного Суду є висновок щодо питання застосування частини третьої статті 87 Закону № 889-VІІІ у редакції Закону №1285-IX у контексті обов`язку суб`єкта призначення/керівника державної служби пропонувати державному службовцеві, попередженого про звільнення, усі наявні вакантні посади є сталою та послідовною.
Аналогічного правового висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 05.04.2023 у справі № 640/12871/21, від 12.04.2023 у справі № 340/1791/22, від 24.07.2023 у справі №140/7340/22, від 02 листопада 2023 року у справі № 380/9055/22.
Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суд. 
З викладеного слідує, що у відповідача був наявний обов`язок щодо здійснення пропозиції позивачу щодо всіх вакантних рівнозначних посад державної служби або, як виняток, нижчих посад державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.
Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із звільненням позивача наказом Сумської митниці від 10.01.2024 року № 8-о «Про звільнення ОСОБА_1 » Підстава: попередження про можливе наступне звільнення від 28.11.2023, акт від 29.11.2023, акт від 09.01.2024, пункт 21 контракту про проходження державної служби від 02.12.2022 №493.
Як встановлено з матеріалів справи, зі змісту попередження позивача про можливе наступне звільнення з займаної посади та запропоновано вакантні посади, які були наявні в Сумській митниці станом на 28.11.2023, а саме:
- заступника начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці (за умови погодження кандидатури ОСОБА_1 . Департаментом боротьби з контрабандою та порушення митних правил Державної митної служби України відповідно до пункту 7.2 наказу Державної митної служби від 25.05.2022 № 212 «Про організацію роботи з кадрового забезпечення»);
- головного державного інспектора відділу професійної підготовки та розвитку персоналу управління по роботі з персоналом Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
- головного державного інспектора відділу кадрового забезпечення управління по роботі з персоналом Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
- головного державного інспектора відділу організації митного контролю та оформлення управління забезпечення митного контролю та оформлення Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-  головного державного інспектора відділу проведення митного аудиту Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
- старшого державного інспектора митного поста «Конотоп» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
- старшого державного інспектора митного поста «Ромни» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
- старшого державного інспектора митного поста «Ромни» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-   головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Суми» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці;
-   головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Суми» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 3 (три) місяці.
Позивачем не було проставлено у  даному Попередженні відмітки у графі - «Згоден/не згоден» та були надані пояснення, зокрема, про не згоду з переліком вказаних посад у зв`язку з тим, що позивачу запропоновано не всі наявні в митниці вакантні посади, а ті що запропоновані - не відповідають моїй кваліфікації та наявному досвіду роботи. Крім того, зазначено, що керівник митниці має можливість ініціювати призначення мене на вакантні посади, що належать до номенклатури Голови Держмитслужби.
09.01.2024 року позивачу були  надано Пропозиції вакантні посади, які були наявні в Сумській митниці станом на 09.01.2024 у зв`язку з можливим наступним звільненням, а саме:
-                              заступника начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців (за умови погодження кандидатури ОСОБА_1 . Департаментом боротьби з контрабандою та порушення митних правил Державної митної служби України відповідно до пункту 7.2 наказу Державної митної служби від 25.05.2022 № 212 «Про організацію роботи з кадрового забезпечення»);
-                              головного державного інспектора відділу професійної підготовки та розвитку персоналу управління по роботі з персоналом Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців;
-                              головного державного інспектора відділу кадрового забезпечення управління по роботі з персоналом Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців;
-                              головного державного інспектора відділу організації митного контролю та оформлення управління забезпечення митного контролю та оформлення Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців;
-                              головного державного інспектора відділу чергових Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців;
-                              головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Суми» Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців.
Згідно з інформацією наданою на адвокатський запит листом Сумською митницею від 30.01.2024 №7.24-1/7.24-10/8.19/509   повідомлено, зокрема, про  вакантні посади станом на 09.01.2024 в Сумській митниці:
? заступник начальника Сумської митниці (віднесена до переліку посад. призначення на яку здійснюється Головою Держмитслужби); 
? ??начальник митного поста «Ромни» Сумської митниці (віднесена до переліку посад, призначення на яку здійснюється Головою Держмитслужби); 
? ??заступник начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Сумської митниці; 
? ??головний державний інспектор відділу професійної підготовки та розвитку персоналу управління по роботі з персоналом Сумської митниці; 
? ??головний державний інспектор відділу кадрового забезпечення управління по роботі з персоналом Сумської митниці; 
? ??головний державний інспектор відділу організації митного контролю та оформлення управління забезпечення митного контролю та оформлення Сумської митниці; 
? ??головний державний інспектор відділу чергових Сумської митниці; 
? ??головний державний інспектор відділу митного оформлення №l митного поста «Суми» Сумської митниці; 
? ??старший державний інспектор відділу чергових Сумської митниці. (а.с.87 -89 т.1)
При цьому, у наданому до ознайомлення Пропозиції вакантних посад, які були наявні в Сумській митниці станом на 09.01.2024 була відсутня посада старшого державного інспектору відділу чергових Сумської митниці.
Між тим, з матеріалів справи встановлено та відповідачем було зазначено, що  29.12.2023 до Сумської митниці звернувся ОСОБА_3 із заявою про можливість його працевлаштування в Сумській митниці на посаді старшого державного інспектора відділу чергових. (а.с.115 т.2)
Кандидатуру ОСОБА_3 . Держмитслужбою було погоджено листом Держмитслужби від 09.02.2024 № 1058/4-02-33. (а.с.116 т.2)
Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не заперечує, що на момент вручення позивачці повторної пропозиції вакантних посад станом на 09.01.2024 посада старшого державного інспектора відділу чергових не пропонувалася, хоч і була вакантною.
При цьому, посилання апелянта на те, що на посаду старшого державного інспектора відділу чергових Сумської митниці з 29.12.2023 погоджувалася інша особа, яка мала дійсний намір працювати, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказане не звільняє відповідача від обов`язку запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей встановленого ч.3 ст.87 №889-VIII.
Доводи про наявність законодавчих обмежень щодо залучення жінок до роботи у нічний час, що передбачає режим роботи за посадою старшого державного інспектора відділу чергових, колегія суддів вважає безпідставним, виходячи з наступного.
Так, з матеріалів справи встановлено, що  митним органом було запропоновано позивачу посаду головного державного інспектора відділу чергових Сумської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби строком на 6 (шість) місяців, тобто, того ж відділу в якому передбачена робота в нічний час.
Крім того, стаття 175 Кодексу законів про працю України містять винятки за яких залучення допускається, якщо це викликається особливою необхідністю і дозволяється як тимчасовий захід.
При  цьому, Закон України “Про державну службу” містить заборону лише про залучення  до роботи у нічний час вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.(п.2 ч.4 ст. 56  Закону № 889-VІІІ).
В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач не відноситься до переліку осіб наведених у п.2 ч.4 ст. 56  Закону № 889-VІІІ.
Крім того, доводи апелянта, що позивачу було запропоновано посаду головного державного інспектора відділу чергових, а не посаду старшого державного інспектора відділу чергових у зв`язку з тим, що посада головного державного інспектора відділу чергових не передбачає роботу у нічний час, колегія суддів вважає безпідставним виходячи з наступного.
Згідно до пункту 4 Наказу Сумської митниці №136 від 20.09.2022 року встановлено графіки роботи №1, №5 для певних структурних підрозділів митниці, зокрема, і для відділу чергових.
Пунктом 1.5 Наказу №136 встановлено графік роботи №5: режим роботи цілодобовий - початок роботи о 09 год. 00 хв., закінчення роботи о 09 год. 00 хв. наступного дня, обідні перерви - з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. та з 01 год. 00 хв. до 02 год. 00 хв. 
Крім того, посадовим інструкціями головного державного інспектора відділу чергових та старшого державного інспектора відділу чергових передбачено, що до посадових обов`язків входить: здійснення цілодобового моніторингу оперативної обстановки в зоні діяльності Митниці; контроль за станом оперативної обстановки в зоні діяльності Митниці в цілодобовому режимі. 
Отже, обидві вказані посади передбачають роботу у нічний час.
Також, представником позивача була надана декларація ОСОБА_4 за 2024 рік згідно якої остання займала посаду головного державного інспектора відділу чергових в Сумській митниці, що спростовує твердження апелянта щодо обмеження залучення жінок до роботи у нічний час.
Враховуючи вказане, апелянтом не доведено, що на позивача поширюється заборона щодо залучення жінок до роботи у нічний час.
Враховуючи викладене, Сумська митниця не виконала обов`язку щодо працевлаштування ОСОБА_1 , яке виявилося у відсутності пропозицій УСІХ наявних вакантних посад, які існували як на час звільнення позивача.
Зважаючи на вищенаведене колегія суддів уважає правильним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо недотримання Сумською митницею вимог частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII, що проявилося у невиконанні обов`язку щодо пропонування ОСОБА_1 усіх посад державної служби, які вона могла обійняти з урахуванням свої кваліфікації, що є істотним порушенням процедури припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення. Тому звільнення позивача не може вважатися законним.
Аналогічного правового висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 12.09.2024 року у справі № 380/9055/22.
Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1  про скасування наказу про звільнення та поновлення її на попередньо займаній посаді.
При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неврахування відповідачем переважного у позивача права залишення на роботі, виходячи з наступного.
Верховний Суд у своїх постановах по даній категорії справ наголошує, що правовідносини щодо звільнення між роботодавцем та працівником, зокрема, у разі реорганізації підприємства виникають не з дати початку реорганізації, а з дати попередження працівника про зміну в майбутньому його становища, тобто можливого звільнення. 
Дане твердження підтверджується і тим, що трудове законодавство саме з цього моменту покладає обов?язок на роботодавця пропонувати працівнику вакантні посади. Припиняються ці відносини з моменту звільнення працівника. 
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.07.2020 у справі №640/11024/20, від 13.10.2021 у справі №520/11687/2020, від 08.12.2021 у справі № 380/3646/20, від 23.12.2021 у справі №380/3551/20, від 10.02.2022 у справі №380/3597/20, від 16.02.2022 у справі №380/4357/21.
Враховуючи вказане, важливим для правильного вирішення спору є встановлення моменту виникнення спірних правовідносин та моменту їх закінчення як вказує у своїх постановах Верховний Суд, а також наявності правових підстав для вчинення певних дій відповідачем в період виникнення спірних правовідносин, що обмежується моментом їх виникнення та моментом закінчення.
Після поновлення на посаді ОСОБА_1 на підставі виконання рішення суду у справі №480/7179/23, спірні правовідносини в межах даної справи виникли 28.11.2023 - з дати попередження її про можливе наступне звільнення, що зумовило подальші можливі зміни в її становищі, які тривали до 10.01.2024 - до дня звільнення.
Таким чином, в період виникнення спірних правовідносин у відповідача правових підстав для застосування вимог ст. 42 КЗпП України щодо переважного права ОСОБА_1  залишитися на роботі не було.
Враховуючи вказане, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції частково зміні в частині мотивів та підстав його прийняття.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Щодо додаткового рішення Сумського окружного адміністративного суду від  12 грудня 2024 року  по справі № 480/943/24.
Від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.
Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від  12 грудня 2024 року  по справі № 480/943/24 заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в розмірі 15000 (п"ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Приймаючи додаткове рішення про стягнення витрат на правову допомогу суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначений розмір гонорару відповідає критеріям з огляду на складність, об`єм справи, важливість справи для Позивача та інших істотних обставин, що впливали на розмір гонорару.
Колегія суддів частково  погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі    ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-5    ст. 134 КАС України    обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано    ст. 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що    при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7    ст. 139 КАС України    розмір витрат, які сторона    сплатила або має сплатити    у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до    ст. 30 цього Закону,    гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача,    має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у    ст. 30 Законом України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Приписи ч. 9    ст. 139 КАС України    містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.
Так, пунктами 1, 2, 4 ч. 9    ст. 139 КАС України    передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі    “East/West Alliance Limited    проти України”, заява №19336/04, п. 269).
У поданій заяві представник позивача просив суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.
З метою підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено копії: договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 18.05.2023 року, додаткової угоди № 2 від 19.01.2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 18.05.2024 року, квитанції № 222 від 19.01.2024 року, акту наданих послуг б/н від 05.03.2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 18.05.2023 року, договору про надання професійної правничої допомоги від 16.04.2024 року, додаткової угоди № 2 від 09.07.2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.04.2023 року, квитанції № 48 від 09.07.2024 року, акту наданих послуг б/н від 18.11.2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 16.04.2024 року.
Відповідно до акту наданих послуг б/н від 05.03.2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 18.05.2023 року адвокатом було надано послуги щодо складення позовної заяви (включаючи підготовку доданих до неї документів), відповіді на відзив та їх подання до Сумського окружного адміністративного суду в інтересах Клієнта з метою захисту його прав та законних інтересів у справі №480/943/24 у розмірі 10 000,00 грн.
Оплату було здійснено  згідно до квитанції № 222 від 19.01.2024 року у розмірі 10 000,00 грн.
Згідно до акту наданих послуг б/н від 18.11.2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 16.04.2024 року адвокатом було надано послуги зі складення додаткових пояснень, клопотань та їх подання до Сумського окружного адміністративного суду в інтересах Клієнта з метою захисту її прав та законних інтересів по справі №480/943/24 у розмірі 5 000,00 грн.
Оплату було здійснено  згідно до квитанції № 48 від 09.07.2024 року у розмірі 5000,00 грн.
Враховуючи вказане, загальна сума витрат на правову допомогу становить 15000грн.
Отже, в підтвердження надання правової допомоги позивачем надано відповідні документи.
Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 25.05.2021 року у справі №640/2076/19, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності тa необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Колегія суддів зазначає, що оцінені сторонами договору про правничу допомогу послуги на суму 15 000,00 грн, є необґрунтованим та непропорційним до обсягу наданих послуг з урахуванням складністю справи.
При цьому, оцінивши всі аспекти даної справи, те що спір щодо поновлення позивача на посаді вже вирішувався за аналогічними підставами у справі  № 480/7179/23,  також, спір відноситься до справ незначної складності, по вказаній категорії справ з аналогічним предметом позову є стала судова практика, яка підтверджується висновками Верховного  Суду, колегія суддів вважає за необхідне зменшити заявлений позивачем розмір судових витрат до суми 5000 грн., яка вочевидь яка є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи та виконану адвокатом роботу.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування додаткового рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат, що пов`язані з професійною правничою допомогою в розмірі в сумі 10 000,00 грн.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Сумської митниці підлягає частковому задоволенню.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Сумської митниці на рішення         Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 по справі № 480/943/24  задовольнити частково.
          Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 по справі № 480/943/24 частково змінити з мотивів та підстав задоволення позовних вимог.
В іншій частині рішення         Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 по справі № 480/943/24 залишити без змін.
Апеляційну скаргу Сумської митниці  на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 480/943/24  - задовольнити частково.
Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 480/943/24 - скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь ОСОБА_1  витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в розмірі 10 000 грн. (десяти тисяч гривень), ухваливши в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви представника позивача - відмовити.
В іншій частині додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 480/943/24 залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  28.03.2025 року