ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/5425/25	Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М. 	
Провадження № 33/817/227/25 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Якимець Ю.М.
розглянувши, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Якимець Ю.М., на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року, 
в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, 08 березня 2025 року о 11 год. 00 хв. в м. Тернополі, по вул. Текстильній, 24 В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірних покривів обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Якимець Ю.М., вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою, ухваленою з порушенням матеріального та процесуального права.
        В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначає, що враховуючи неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи повісткою, як це передбачено законом, суд був не вправі розглядати справу по суті без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки такий розгляд за відсутності такої особи позбавив її можливості користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, призвело до порушення права на захист та порушено ст. 252 КУпАП щодо всебічного, повного й об`єктивного дослідження усіх обставин справи.
       Зазначає, що суддя першої інстанції не виконав вимоги статті 278 КУпАП, а саме не з`ясував чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, та чи витребувано необхідні додаткові матеріали. 
       Сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом винуватості апелянта, а обставини, викладені у ньому, мають підтверджуватися іншими доказами, які не були досліджені під час розгляду адміністративної справи в суді першої інстанції.
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
       Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, не брав участі в судовому засіданні, про постанову представник ОСОБА_1 адвокат Якимець Ю.М. дізнався лише 09.04.2025 р. під час ознайомлення із сайтом «Судова влада України».

       Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Якимець Ю.М., яка повідомила, що ОСОБА_1 не прийматиме участь в судовому засіданні, оскільки проходить військову службу, а також повністю підтримала подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 26 березня 2025 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід поновити строк на апеляційне оскаржено та відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.
       За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
       Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 участі у розгляді справи судом першої інстанції не брав, відомості про отримання копії оскаржуваної постанови, яка була відправлена судом першої інстанції 01.04.2025 р. на адресу ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні, однак із апеляційної скарги вбачається, що із текстом постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 р. захисник особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвокат Якимець Ю.М. ознайомилась 09.04.2025 року. (а. с.25)
       Апеляційну скаргу на вказану постанову місцевого суду подано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 09 квітня 2025 р., що вбачається з відмітки суду про реєстрацію вхідної кореспонденції (а.с. 14)
       За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265728 від 08 березня 2025 року, 08 березня 2025 року о 11 год. 00 хв. в м. Тернополі, по вул. Текстильній, 24В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірних покривів обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився.
       В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
       Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
       Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції та відеореєстратором із службового автомобіля встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України.
       В матеріалах справи міститься копія постанови серії ЕНА №4223949 від 08 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КупАП. (а.с. 5)
       Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо в закладі охорони здоров`я, проїхавши в медичний заклад КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР; погодившись пройти огляд, ОСОБА_1 був доставлений у медичний заклад, проте від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
       Відтак, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 
       
       Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області 26.03.2025 року, чим грубо порушені його права, в тому числі брати безпосередню участь в судовому засіданні, спростовуються підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, де чітко вказано час та місце розгляду справи судом першої інстанції, вказаний протокол ОСОБА_1 власноручно підписав та отримав його копію (а.с.1). 
       Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою.
       Крім того, апеляційний суд зазначає, що права, передбачені ст. 268 КУпАП давати пояснення, висловлювати свою правову позицію, подавати докази, приймати участь в їх дослідженні та інше, були відновлені під час апеляційного розгляду справи, шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Якимець Ю.М., яка представляла його інтереси під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
       Тому, доводи апелянта про порушення його права на захист для суду є непереконливі.
       
       З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.        
       Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Таким чином, даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав, зокрема, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі останній відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. 
       Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 
       Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Таким чином, ОСОБА_1 08 березня 2025 року реалізував своє право керувати транспортним засобом транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 
       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Поновити адвокату Якимець Ю.М. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року. 
       Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Якимець Ю.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 р щодо ОСОБА_1 — без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя