ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2025 р.           Справа№ 910/10283/13
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гончарова С.А.
суддів:            Тищенко О.В. 
          Тарасенко К.В. 
 
за участю секретаря судового засідання Кузьмінська О.Р.,
за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 12.03.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024(повний текст складено 26.11.2024)
у справі № 910/10283/13(суддя -Головіна К.І.)

при розгляді заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" про зміну способу виконання рішення суду

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бридж Плюс"
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова лізингова група"
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство "Азовмех"
третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шалс"
про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк" (надалі - ПАТ АБ "Укргазбанк") звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2014 у даній справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" про зміну способу виконання рішення відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 06.12.2024 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/10283/13, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/10283/13 про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про заміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2014, задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про заміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2014.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що Банком надано до суду докази відсутності державної реєстрації права власності на транспортні засоби за ТОВ «Бридж Плюс» згідно постанови Приватного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 03.11.2023 в межах ВП № НОМЕР_16 при примусовому виконанні наказу Господарського суду м. Києва №910/10283/13, тому скаржник просив суд першої інстанції змінити такий захід, як звернення стягнення на автомобілі, зазначений у рішенні, на інший захід, звернення стягнення на належні ТОВ «БРИДЖ ПЛЮС» грошові кошти.
Апелянт вказує, що мають місце виключні обставини, які полягають в тому, що тривалий час означене судове рішення не може бути виконане через неможливість визначення місця знаходження майна, вказаного у виконавчому документі, яке до того знаходилось в розпорядженні Боржника, а отже є зоною відповідальності саме останнього, на підтвердження чого надав копію постанови приватного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що чинне законодавство України не містить конкретного переліку підстав зміни способу та порядку виконання суднового рішення, АБ «УКРГАЗБАНК» вважає, що надав всі належні та допустимі докази на підтвердження обставин, викладених у своїй заяві щодо неможливості виконання рішення суду. Скаржник зазначає, що 
Скаржник вказує, що спосіб виконання суднового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений" (постанова Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року у справі № 523/16632/15-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 06.06.2018 року у справі №522/21465/15).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10283/13 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/10283/13 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
23.12.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/10283/13.
Головуючий суддя Гончаров С.А. з 23.12.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 03.01.2025 та з 06.01.2025 по 20.01.2025 перебував у відпустці. 
Суддя Тарасенко К.В. з 20.01.2025 по 24.01.2025 перебувала у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/10283/13. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/10283/13. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 19.02.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2023 відкладено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/10283/13 на 12.03.2025.
У судове засідання, що відбулось 12.03.2025 з`явився представник позивача, надав свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в їх процесуальних документах. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, через здійснення публікації на сайті Судової влади України
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк" із заявою про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2014 у даній справі.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.07.2014 у даній справі, яке набрало законної сили, позов ПАТ АБ "Укргазбанк" до ТОВ "Бридж Плюс", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "Фінансова лізингова група", ПП "Азовмех", ТОВ "Шалс" про звернення стягнення на предмет застави задоволено; у рахунок погашення заборгованості ТОВ "Фінансова лізингова група" перед ПАТ АБ "Укргазбанк" за кредитним договором № 125 від 03.07.2007 в загальній сумі 11 172 524, 50 грн, яка складається із: 6 855 272,60 грн - заборгованості за кредитом; 4 090 453,32 грн - заборгованості по процентах за період 01.04.2009 по 01.04.2012; 226 798,58 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 02.10.2009 по 21.07.2010, звернуто стягнення на предмет застави згідно договору застави від 31.07.2007, а саме - автомобілі:
- марки MERCEDES-BENZ, модель , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , видане 17 серпня 2010 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , тип - вантажний сідловий тягач, колір-оранжевий;
- марки MERCEDES-BENZ, модель , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане 17 серпня 2010 року, реєстраційний номер НОМЕР_5 , шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_6 , тип - вантажний сідловий тягач, колір-оранжевий;
- марки MERCEDES-BENZ, модель , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , видане 17 серпня 2010 року, реєстраційний номер НОМЕР_8 , шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_9 , тип - вантажний сідловий тягач, колір-оранжевий;
- марки MERCEDES-BENZ, модель , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , видане 17 серпня 2010 року, реєстраційний номер НОМЕР_11 , шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_12 , тип - вантажний сідловий тягач, колір-оранжевий;
марки MERCEDES-BENZ, модель , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , видане 17 серпня 2010 року, реєстраційний номер НОМЕР_14 , шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_15 , тип - вантажний сідловий тягач, колір-оранжевий,
що належать на праві власності ТОВ "Бридж Плюс"; встановлено спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу з публічних торгів за ціною, встановленої на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження.
03.09.2014 на виконання зазначеного судового рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.
03.11.2023 постановою Приватного виконавця в межах ВП № НОМЕР_16 при примусовому виконанні вищезазначеного наказу Господарського суду м. Києва № 910/10283/13, повернуто виконавчий документ стягувачу, оскільки відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві № 31/26-4225 від 28.09.2023 транспортні засоби за боржником ТОВ «БРИДЖ ПЛЮС» не зареєстровані. Таким чином, у боржника відсутнє майно на яке необхідно звернути стягнення згідно виконавчого документу.Заява мотивована тим, що виняткові обставини, які склались в процесі виконання раніше ухваленого судового рішення, не дозволяють стягувачу отримати виконання такого рішення на умовах, що визначені в ньому, що є підставою для зміни способу виконання цього рішення.
У заяві ПАТ АБ "Укргазбанк" просить змінити спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2014 у справі № 910/10283/13, а саме: замість звернення стягнення на предмет застави, що належить на праві власності ТОВ "Бридж Плюс", стягнути з ТОВ "Бридж Плюс" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" грошові кошти за кредитним договором № 125 від 03.07.2007 у сумі 11 172 524,50 грн.
Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).
Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для цього він зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Як вже зазначалось, 03.11.2023 постановою приватного виконавця ВП № НОМЕР_16 при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва № 910/10283/13 виконавчий документ був повернутий стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке необхідно звернути стягнення за виконавчим документом, а саме - згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві № 31/26-4225 від 28.09.2023 транспортні засоби за ТОВ «Бридж Плюс» не зареєстровані.
На підставі вищевикладеного ПАТ АБ "Укргазбанк" вважає, що наявні підстави для зміни способу виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника грошових коштів, які складаються із кредитної заборгованості (тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій).
Статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначені обов`язки та права виконавця, зокрема, виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Отже поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають встановлену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого процесуальним Законом. Отже під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення суду по суті.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач (ПАТ АБ "Укргазбанк") звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на заставне майно, який був обґрунтований тим, що третя особа-1 у справі (ТОВ "Фінансова лізингова група", позичальник та одночасно заставодавець) порушила умови кредитного договору № 125 від 03.07.2007 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, виконання якого було забезпечене самим позичальником за договором застави від 31.07.2007, укладеним з ПАТ АБ "Укргазбанк". При цьому позивач зазначив, що в подальшому частина заставленого майна була відчужена заставодавцем іншій особі - ТОВ "Шалс" (третя особа-3), яка, у свою чергу, за угодами купівлі-продажу передала майно у власність ТОВ "Бридж Плюс".
Установивши такі обставини, за результатами розгляду справи судом були задоволені позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави.
При цьому позовні вимоги банка було задоволено, як позовні вимоги заставодержателя, який набув право звернення стягнення на предмет застави від особи, яка була дійсним власником заставленого майна, але не була учасником правовідносин, що витікали з кредитного договору, у зв`язку з чим і був обраний відповідний спосіб захисту порушеного права позивача.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (стаття 16 ЦК України).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Порушеним правом слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
З іншого боку слід зазначити, що положеннями Цивільного та Господарського кодексу України визначена цивільно-правова (господарсько-правова) відповідальність, основними ознаками якої є те, що підставою відповідальності учасника відносин є вчинене ним правопорушення, і такий учасник відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання зобов`язання чи порушення правил здійснення діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення (ст. 218 ГК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Наведені норми визначають обов`язок особи самостійно нести відповідальність лише за взятими нею зобов`язаннями і лише у разі їх порушення, тому під час розгляду даної справи суд виходив з того, що підставою для задоволення позову стало порушення відповідачем (ТОВ "Бридж Плюс") правовідносин у сфері майнового поручительства, а не кредитного зобов`язання, яке може мати наслідком стягнення заборгованості в грошовому еквіваленті.
При цьому банк, звертаючись до суду із заявою про заміну способу виконання рішення, не надав доказів на підтвердження того, що ТОВ "Бридж Плюс" фактично стало правонаступником боржника (ТОВ "Фінансова лізингова група") у кредитних відносинах за кредитним договором № 125 від 03.07.2007, укладеними з ПАТ АБ "Укргазбанк". Також заявник не надав доказів того, що ТОВ "Бридж Плюс" має боргові зобов`язання за кредитом перед банком і такі зобов`язання були визнані ним, як новим власником заставленого майна. 
У даному випадку право позивача звернути стягнення на предмет застави, що розглядалось судом під час розгляду справи у кредитних відносинах, забезпечених заставою, та право позивача стягнути грошову заборгованість за кредитом від особи, яка не є учасником цих відносин, ґрунтується на різних правових підставах та способах захисту, а тому судова колегія дійшла висновку, що внаслідок зміни способу виконання рішення у справі відбудеться зміна суті прийнятого рішення.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду фактично змінює рішення суду по суті, а також спосіб захисту прав та інтересів, передбачений ст. 5 ГК України та 15 ЦК України.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2014 у справі № 910/10283/13.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/10283/13 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 4, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 280, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/10283/13 - залишити без змін.
3. Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк".
4. Матеріали оскарження № 910/10283/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 03.04.2025

Головуючий суддя                                                            С.А. Гончаров 

Судді                                                                                О.В. Тищенко

                                                                                К.В. Тарасенко