П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/14056/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
22 квітня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Гавриленко І.А., 
представника відповідача: Віслогузової М.Д.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці Державної митної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду із позовом до Волинської митниці Державної митної служби України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000165/2 від 18.06.2024 та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/001588 від 18.06.2024.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000165/2 від 18.06.2024 та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/001588 від 18.06.2024.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 12.02.2024 між ФОП ОСОБА_1 (Україна) – надалі за текстом ФОП ОСОБА_1 , як покупцем, та Novatex Italia S.p.a (Італія) –   як постачальником, укладено контракт №2024/015.
Додатковою угодою №1 від 24.05.2024 до контракту №2024/015 від 12.02.2024 сторонами визначено п. 2.4. розділу 2 викласти в наступній редакції: ціни на товар вказуються відповідно до курсу євро на певну одиницю товару на умовах   EX WORKS: via per Dolzago 37-23848-Oggiono-LC-Italy; via S.S.407 Basentana-75013Ferrandina -MT-Italy; сторони мають право змінити умови поставки кожної окремої партії товару. В такому випадку сторони визначають змінені умови поставки товару у відповідній специфікації.
24.05.2024 між ФОП ОСОБА_1 та Novatex Italia S.p.a (Італія) підписано специфікацію №2   до контракту №2024/015 від 12.02.2024. За даною специфікацією Novatex Italia S.p.a зобов`язувався поставити ФОП ОСОБА_1 товар, а саме сітку   A.TOM PREMIUM 1,23x3000м, 720 шт. за ціною 80 євро   на загальну суму 57 600 євро (умови поставки: FCA Oggiono; умови оплати: 100% попередня оплата).
17.06.2024 для митного оформлення товарів декларант ФОП ОСОБА_1 подав митну декларацію (далі - МД) №24UA205140039093U4 від 17.06.2024 на товар:   “Сітка сільськогосподарська, виготовлена із поліетилену призначена для обв`язування рулонів сіна чи соломи в прес-підбирачах; - Сітка A.TOM PREMIUM 1,23x3000м, арт. RB123300WNFT0E- 720 рулонів. Ширина рулона 123 см, довжина рулона 3000 м, подовження 17%, склад сировини: 100 % поліетилен. Виробник: Novatex Italia S.p.a Торговельна марка: Novatex” разом з переліченими документами:
- пакувальний лист №592182 від 13.06.2024;
- рахунок-фактура (інвойс) №12400627 від 13.06.2024;
- автотранспортна накладна №592182 від 13.06.2024;
- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №VE T 705747 від 14.06.2024;
- платіжний документ, що підтверджує вартість товару №182 від 29.05.2024;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0000311 від 17.06.2024;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №118 від 17.06.2024;
- прейскурант (прайс-лист) виробника товару – прайс лист № б.н. від 23.05.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) – додаткова угода №1 від 24.05.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація №2 від 24.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) №2024/015 від 12.02.2024;   
- договір (контракт) про перевезення № 2024/077 від 10.06.2024;
- інші некласифіковані документи - технічні характеристики б.н. від 22.02.2024;
- копія митної декларації країни відправлення № 24ITQ3J1T0007584E0 від 14.06.2024.
Для визначення митної вартості товару, що імпортувався на територію України, було обрано основний метод визначення митної вартості – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), митна вартість вказана 57 600 євро.
При перевірці правильності визначення митної вартості, Волинська митниця дійшла до висновку, що документи, які надані до митного оформлення містять розбіжності, а тому було зобов`язано декларанта надати додаткові документи, які б підтвердили митну вартість товарів.
Декларантом на вимогу митниці до митної декларації надано додаткові документи: експертний висновок Житомирської ТПП №В-1721 від 18.06.2024, лист № 2905/01 від 29.05.2024 про перезарахування коштів, лист відправника б/н від 29.05.2024 підтвердження перезарахування коштів, листи №№ 1806-9, 1806-10 від 18.06.2024 щодо поданих документів. Листом №1806-10 від 18.06.2024 декларант повідомив про подані документи на підтвердження заявленої митної вартості.
За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів Волинською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000165/2 від 18.06.2024, а саме вирішено здійснити коригування на рівні 4,22 дол. США/кг за МД №UA209230/2024/032636 від 11.04.2024 (всього 78 401,97 євро).
На виконання прийнятого рішення митним органом було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/001588 від 18.06.2024.
Не погоджуючись із такими рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, положеннями ч.1 ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою, другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
За змістом частин першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Положеннями частини другої статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частин першої, другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
Частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В силу частин четвертої, п`ятої статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару - за основним методом - за ціною договору (контракту).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Приписами частини шостої статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
В силу частини сьомої статті 53 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Частиною першою статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно частини 9, 10 статті 264 МК України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Положеннями частини 12 статті 264 МК України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України - декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Нормами частини четвертої статті 58 МК України Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд враховує наступне.
Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, а саме 105-2, 106-2.
Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідачем встановлено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України за МД №24UA205140039093U4 від 17.06.2024, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:
- банківський платіжний документ № 82 від 29.05.2024 відповідно гр.70 (призначення платежу) стосуються розрахунків згідно контракту № 2024/015 від 12.02.2024, що не ідентифікується з конкретною партією товарів;
- умови поставки FCA передбачають, що на покупця покладаються обов`язки з перевезення, розвантаження, навантаження, страхування товару. Документально підтверджених відомостей щодо вартості розвантаження, навантаження, страхування товару не надано.
Суд критично оцінює дані висновки з огляду на наступне.
Статтею 361 МК України визначено, що управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.
Спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару.
Слід врахувати, що контракт №2024/015 від 12.02.2024, який зазначений у призначенні платежу банківського   платіжного документу №82 від 29.05.2024 на суму 57 600 євро стосується операції з поставки товарів, які були заявлені декларантом до митного оформлення по МД № 24UA205140039093U4.
Разом   з   банківським   платіжним   документом   №82   від   29.05.2024 до митного органу було надано контракт та специфікацію №2 від 24.05.2024, де відповідно вартість товару який переміщувався через митний кордон складала 57 600 євро.
Предметом контракту №2024/015 від 12.02.2024 є товар із найменуванням, зазначеним у специфікаціях. Поставка товару та надання послуг здійснюється відповідно до замовлення покупця. Кожне замовлення укладається у формі специфікації, яка є невід`ємною частиною цього контракту. У кожній специфікації сторони погоджують конкретний перелік товару та інші умови.
Отже, як видно, сторони погоджують перелік товару і інші умови саме у специфікації до цього договору, на кожну поставку товару не укладається окремий договір. Тому посилання у платіжному документі на реквізити контракту, не є недоліком який унеможливлює ідентифікувати партію товару, а в даному випадку має розглядатись в сукупності з іншими наданими декларантом документами.
Фактично   сума 57 600 євро вказана у всіх товаросупровідних документах: рахунку-фактурі (інвойс) №12400627 від 13.06.2024, автотранспортній накладна №592182 від 13.06.2024, митній декларації країни відправлення №24ITQ3J1T0007584E0 від 14.06.2024.
Стосовно висновку контролюючого органу стосовно того, що позивачем до митного оформлення подано товар, умови поставки якого FCA передбачають, що на покупця покладаються обов`язки з перевезення, розвантаження, навантаження, страхування товару, а документально підтверджених відомостей щодо вартості розвантаження, навантаження, страхування товару не надано, суд вважає таке твердження відповідача не відповідає дійсності з огляду на таке.
Поставка товару на умовах FCA "Інкотермс 2010", передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме завантаження та митне очищення в країні експорту. Відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. Умови поставки за базисом FCA не передбачають обов`язку страхування товару ні постачальником, ні покупцем. Страхування не здійснювалося ні покупцем, ні перевізником по території України. Враховуючи вказані обставини, для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов контракту такі складові митної вартості товару, як витрати на навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.
Встановлено, що специфікацію №2 до контракту №2024/015 від 12.02.2024 Novatex Italia S.p.a зобов`язувався поставити ФОП ОСОБА_1 товар, а саме сітку A.TOM PREMIUM 1,23x3000м, на суму   57 600 євро за умови поставки: FCA Oggiono.
Відтак вказане зауваження відповідача жодним чином не впливає на митну вартість ввезеного позивачем товару.
Отже, під час митного оформлення декларантом було надано достатньо документів, визначених ч.2 ст.53 МК України, на підтвердження заявленої митної вартості за ціною договору, будь-які розбіжності відсутні.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що митним органом не доведено, що основні документи, подані декларантом, містили розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості, чи мали місце ознаки підробки або не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, як того вимагає ч.3 ст.53 МК України для виникнення права у митного органу витребувати додаткові документи.
Враховуючи відсутність підстав для витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України, митний орган в подальшому діяв протиправно, витребовуючи такі документи від позивача.
Стосовно отриманого у декларанта додаткового документу - експертного висновку Житомирської ТПП №В-1721 від 18.06.2024, митний орган повідомив, що цей документ інформує про вартість товару, експерт посилається в дослідженні на використану інформацію Інтернет джерел. Експертом зазначено, що фактична ціна продажу може бути меншою від ціни пропозиції на 5-20%. При цьому, перевірити зазначене не можливо, оскільки не надано числовий розрахунок. Висновок носить консультативний характер.
Даний документ не має вирішального характеру, проте його висновки повинні враховуватись в сукупності із іншими документами для складення більш повного уявлення про вартість товару.
Таким чином, в ході даного судового розгляду суд дійшов висновку, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до митного органу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.
Позивачем було надано повний перелік документації, яка необхідна для визначення митної вартості товару за першим методом за ціною договору, однак внаслідок формального підходу митного органу до дослідження змісту наданих документів суб`єкт владних повноважень дійшов хибного висновку щодо неможливості їх врахування для митного оформлення товару за основним методом.
З огляду на викладене, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару є надуманими та ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
Також слід врахувати, що у рішенні про коригування митної вартості товарів вказано, що воно прийняте із застосуванням пункту 2 частини шостої статті 54 МК України, при цьому митну вартість відповідач визначив за другорядним методом - резервним.
В силу пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 встановлено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Разом з тим, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості без врахування індивідуальних ознак товару, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару.
Застосування вказаного методу без наявності відповідних висновків щодо оцінки вартості оцінюваного та взятого для порівняння товару не може вказувати на об`єктивність та правомірність такого методу митного оцінювання товару. У даному випадку зазначених висновків митним органом наведено не було, вказано лише номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару.
Відтак, митним органом безпідставно проведено коригування заявленої митної вартості товару, а тому   рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000165/2 від 18.06.2024   та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/001588 від 18.06.2024 слід визнати протиправними та скасувати.
Враховуючи викладені обставини справи, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Волинської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі   24 квітня 2025 року.

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.