ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р.                                                           Справа №907/504/24
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий суддя                                                                      Желік М.Б. 
судді                                                                                            Орищин Г.В.
                                                                                                Галушко Н.А.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення сторін 

матеріали апеляційної скарги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради №32.01-17/53 від 23.08.2024 (вх. №01-05/2525/24 від 09.09.2024)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 (суддя Андрейчук Л.В., повний текст складено 06.08.2024)
у справі №907/504/24
за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м. Ужгород,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідея М.І.К.», м. Ужгород,
про стягнення 60 948,67 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 у справі №907/504/24 у задоволенні позову Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідея М.І.К.» про стягнення 54210,24 грн  заборгованості з орендної плати нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності  міста Ужгород від 31.08.2021 №1173/0 та 6738,43 грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати відмовлено повністю, судові витрати покладено на позивача.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з ТзОВ «Ідея М.І.К.» 54210,24 грн. заборгованості з орендної плати згідно договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода від 31.08.2021 №1173/0, 6738,43 грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати та суму судового збору, сплачену за подання позову та апеляційної скарги.  
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2024, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк до 07.11.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу.
06.11.2024 відповідач подав відзив, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
11.11.2024 позивач подав суду клопотання про зупинення апеляційного провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі №907/497/24 за позовом Ужгородської міської ради, Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до ТзОВ “Ідея М.І.К.” про витребування нерухомого майна.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 задоволено клопотання Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради та зупинено провадження у справі №907/504/24 з розгляду апеляційної скарги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 у справі №907/504/24 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24. 
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 апеляційну скаргу ТзОВ “Ідея М.І.К.” на рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24 без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 10.03.2025 у справі №907/497/24 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТзОВ “Ідея М.І.К.” на рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 у справі №907/497/24.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 поновлено апеляційне провадження.
28.04.2024 апелянт подав суду заяву (письмові пояснення), у яких просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, взявши до уваги принцип розумності строку розгляду справи судом, закріплений у п.10 ч.3 ст.2 ГПК України, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а відтак оскаржене рішення слід скасувати з прийняттям нового рішення, з огляду на таке:

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та рішення суду першої інстанції.

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІДЕЯ М.І.К.» про стягнення 60 948,67 грн в т.ч. 54 210,24 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач має заборгованість з орендної плати перед міським бюджетом за договором оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ужгорода №11573/0 від 31.08.2021 за період з червня 2023 року до 20.05.2024 у розмірі 60948,67 грн в т.ч. 54210,24 грн основного боргу та 6738,43 грн пені за несвоєчасну сплату орендної плати.
Відповідач, заперечуючи позовні вимоги в суді першої інстанції зазначав, що набув право власності на автозупинку в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 м.кв. по вулиці Грушевського, 25Б в м.Ужгород, тому правові підстави для задоволення позову і стягнення з нього орендної плати за користування належним йому майном відсутні.
Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржене рішення, встановив, що відповідач є власником майна, що є об`єктом договору оренди, за яким позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60948,67 грн., та дійшов висновку про те, що правовідносини, які склалися згідно з укладеним між позивачем та відповідачем договором оренди №1173/0 від 31.08.2021 з моменту державної реєстрації речового права на об`єкт оренди відповідачем, поєднують боржника та кредитора в одній особі, таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати є необґрунтованими та безпідставними.

Узагальнені доводи апелянта (позивача).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржене рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, на підтвердження зазначеного апелянт наводить такі доводи:
- аналіз статті 606 Цивільного кодексу України (яку застосував суд) дає підстави для висновку, що відповідна норма підлягає застосуванню тільки в тому випадку, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов`язання іншої особи, яка є кредитором у цьому зобов`язанні, відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, проте, в цьому випадку право власності на торговий павільйон автозупинки-комплексу по вул. Михайла Грушевського, набуто відповідачем всупереч положенням чинного законодавства України, а також всупереч волі власника об`єкта – Ужгородської міської ради, та його балансоутримувача – Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради;
- відповідно до умов укладеного сторонами договору оренди договір укладається на строк з 31.08.2021 до 31.08.2026 (п.3.1.), чинність договору припиняється, серед іншого, в разі приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря) (п.9.2.), у разі припинення договору оренди, нарахування орендної плати припиняється з моменту підписання акту приймання-передачі об`єкта (п.9.4.), і на сьогодні відсутні підстави, визначені ст.24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.606 ЦК України, п.9.4. договору оренди, які б підтверджували факт припинення договору та зобов`язань, що виникли на його підставі;
- відсутній акт приймання-передачі, складання якого передбачено у п.9.4. договору, який би надав підстави для припинення нарахування орендної плати відповідно до умов договору;
- про перехід права власності на комунальне майно на користь відповідача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради стало відомо під час розгляду судової справи №907/545/23 за позовом ТзОВ “Ідея М.І.К.” до Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про визнання відмови Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради підготувати в установленому порядку проект договору оренди земельної ділянки на підставі рішення Ужгородської міської ради №638 від 03.02.2022 незаконною та визнання укладеним договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:17:001:0471) площею 0,0122 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по вул.М.Грушевського, м.Ужгород між ТзОВ “Ідея М.І.К.” та Ужгородською міською радою;
- відповідач, будучи чинним користувачем комунального майна торгового павільйону автозупинки-комплексу за адресою: м.Ужгород, вул.Михайла Грушевського біля буд.№25, використав наявні в нього документи для реєстрації за собою права власності на спірний об`єкт як на закінчене будівництвом (новостворене) майно, у зв`язку з чим Ужгородська міська рада та Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернулись до Господарського суду Закарпатської області із позовною заявою про витребування з незаконного володіння ТзОВ “Ідея М.І.К.” майна – автозупинки в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 м.кв. (справа №907/497/24);
- до завершення розгляду судової справи №907/497/24 передчасним є посилання на незаконну реєстрацію права власності на орендований об`єкт за відповідачем як на підставу припинення зобов`язань за договором;
- навіть якщо вважати припиненими зобов`язання за договором з моменту реєстрації права власності на майно за відповідачем, яка відбулась 17.04.2023, то станом на 17.04.2023 у відповідача була наявна заборгованість в сумі 2334,86 грн;
- Положення про порядок будівництва та використання міських автобусних автозупинок-комплексів, затверджене рішенням Ужгородської міської ради від 28.02.2006 №894, на яке покликається відповідач, не передбачає права користувача на реєстрацію за собою права власності, оскільки в якості компенсації затрачених на будівництво коштів користувач отримав право безкоштовного користування автозупинкою-комплексом на 10-річний строк, про що був укладений відповідний договір (№44 від 01.06.2009), натомість відповідно до умов Положення право власності на автозупинки-комплекси підлягало реєстрації за міською радою;
- після закінчення строку дії договору №44 від 01.06.2009 виконавчий комітет Ужгородської міської ради прийняв рішення від 24.05.2017 №148 «Про автобусні зупинки-комплекси», яким доручив Департаменту міського господарства облікувати на балансі автобусні зупинки-комплекси згідно з додатком до рішення, провести конкурси на право оренди встановлених автозупинок-комплексів; серед зупинок, які були обліковані на балансі значиться також автобусна зупинка-комплекс площею 27,0 кв.м. за адресою м.Ужгород, вул.Грушевського, 25 (п.41 додатку до рішення), факт виконання рішення підтверджується довідкою від 18.03.2024 №24.01-12/837;
- станом на дату подання апеляційної скарги спірний об`єкт перебуває на балансі Департаменту міської інфраструктури, в установленому порядку з балансу не знімався;
- відповідно до п.2.2. договору оренди №1173/0 від 31.08.2021 передача майна не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно, власником залишається територіальна громада в особі Ужгородської міської ради, а орендар користується майном протягом строку оренди;
- в межах виконання умов договору оренди Ужгородська міська рада та Департамент міської інфраструктури не приймав жодних рішень щодо приватизації та/або відчуження на користь відповідача об`єкта оренди в порядку, визначеному чинним законодавством України;
- здійснена державна реєстрація права власності на автозупинку-комплекс площею 28,8 кв.м. за адресою м.Ужгород, вул.Михайла Грушевського, 25, є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та не може слугувати підставою для припинення договору оренди №1173/0 від 31.08.2021;
- підставою прийняття рішення Ужгородської міської ради від 03.02.2022 №638 (п.1.4.), яким затверджено проект землеустрою щодо відведення відповідачем земельної ділянки площею 0,0122 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по вул. М.Грушевського та передано її в оренду строком на 3 роки, слугувала якраз наявність у відповідача права користування торговим павільйоном автозупинки-комплексу площею 28,8 кв.м. за адресою м.Ужгород, вул.Грушевського, біля будинку №25, яке виникло на підставі оренди №1173/0 від 31.08.2021, а не право власності, на яке посилаються відповідач і суд першої інстанції, і яке зареєстроване після прийняття рішення від 03.02.2022 №638, а саме 17.04.2023.

Узагальнені заперечення відповідача.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу наводить такі аргументи на спростування доводів позивача:
- під час оформлення і реєстрації права власності відповідача на автозупинку в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 м.кв. по вул. Грушевського, 25 «Б» в м. Ужгороді, відповідач не порушив жодні приписи законодавства, а державним реєстратором повністю правомірно проведено відповідну реєстрацію і в останнього були відсутні правові підстави для відмови у вчиненні реєстраційної дії;
- за змістом ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне;
- відповідач набув право власності на автозупинку в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 м.кв. по вул. Грушевського, 25 «Б» в м. Ужгороді в законний спосіб, а правові підстави для задоволення позову і стягнення з нього орендної плати за користування належним йому майном відсутні;
- суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини, які склалися згідно з укладеним між позивачем та відповідачем договором оренди з моменту державної реєстрації речового права на об`єкт оренди відповідачем, поєднують боржника та кредитора в одній особі.

Фактичні обставини справи, встановлені за результатами оцінки доказів.

З доданих до позовної заяви доказів вбачаються такі обставини:
31.08.2021 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (17.11.2021 змінено назву на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради) (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІДЕЯ М.І.К.» (орендар) було укладено договір оренди №1173/0 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ужгород. 
Згідно з пунктом 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування торговий павільйон автозупинки-комплексу площею 28,8 кв.м. за адресою: м. Ужгород, вул. Михайла Грушевського (біля буд. №25) – (об`єкт оренди).
Відповідно до п.1.2. договору балансова вартість об`єкта оренди для розрахунку орендної плати становить 2 661 112,00 грн. без ПДВ, що перебуває на балансі департаменту міського господарства.
Відповідно до п.2.1 договору вступ орендаря в користування майном настає з моменту підписання сторонами договору оренди та акта приймання-передачі. 
Відповідно до п.2.2. договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада в особі Ужгородської міської ради, а орендар користується ним протягом строку оренди.
Згідно з пунктом 3.1 договору, договір оренди укладається на строк з 31.08.2021 до 31.08.2026. 
Положенням п.3.4. договору встановлено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату орендодавцю-балансоутримувачу комунального майна в розмірі 100% орендної плати у сумі 3050,00 грн. на рахунки балансоутримувача об`єкта оренди.
У п.3.5. передбачено, що орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди.
Відповідно до п.4.1. договору розмір орендної плати визначається за результатами проведеного аукціону в електронній торговій системі на підставі протоколу проведення аукціону №LLЕ001-цА-20210720-160039 і становить 3050,00 грн (в т.ч. ПДВ - 508,33 грн.) в місяць. 
Відповідно до п.4.4. договору розмір орендної плати переглядається у разі зміни Методики її розрахунку, зміни цін і тарифів, внесення змін в чинне законодавство або в рішення міської ради щодо зміни розміру орендної плати, про що орендар повідомляється письмово.
Згідно з п.4.5. договору орендна плата вноситься безготівково на р/р UA 908201720355129001012056013 ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код ЕДРПОУ 36541721, одержувач: УК у м. Ужгороді, призначення платежу: за оренду майна, не пізніше 15 числа наступного місяця.
Відповідно до п.4.6 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується в бюджет відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України із суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати).
У п.5.2. договору визначено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
У п.5.9. договору визначено обов`язок орендаря погоджувати з орендодавцем внесення змін до складу орендованого майна, проведення його реконструкції тощо. Перебудову, добудову, перепланування, капітальний ремонт об`єкта, що орендується, здійснювати лише з письмової згоди орендодавця на підставі поданої орендарем заяви та кошторису робіт. Про завершення робіт орендар повідомляє орендодавця заявою, платіжними документами, що підтверджують суму витрат, копією акту виконаних робіт, підписаного їх замовником та підрядником.
У п.5.25 договору передбачено, що орендар зобов`язаний не пізніше, ніж через три місяці після укладення договору оренди здійснити за власний рахунок реконструкцію автозупинки-комплексу за адресою: м.Ужгород, вул.Михайла Грушевського (біля буд.№25) відповідно до ескізного проекту, розробленого за рахунок орендаря у встановленому законом порядку.
У розділі 9 договору сторони узгодили умови його зміни та розірвання.
Так, договір може бути розірваний за погодженням сторін. На вимогу однієї зі сторін договір може бути розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами умов договору оренди та інших підстав, передбачених законодавством України (п.9.1. договору).
Відповідно до п.9.2. чинність цього договору припиняється внаслідок:
- закінчення строку, на який його було укладено;
- приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря);
- знищення об`єкта оренди або значене пошкодження об`єкта оренди;
- визнання орендаря банкрутом;
- припинення юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем (з відсутності правонаступника);
- смерті фізичної особи-орендаря;
- достроково за взаємною згодою сторін, на підставі рішення суду та з інших підстав, передбачених Законом або договором;
У разі припинення договору оренди, орендар протягом 3 календарних днів зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт в оренду з урахуванням природнього зносу об`єкту оренди. Нарахування орендної плати за об`єкт, що орендується, припиняється з моменту підписання акту приймання-передачі об`єкта (п.9.4. договору).
В разі переходу права власності на орендоване майно до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника (п.9.5. договору).
31.08.2021 сторони склали акт приймання-передачі в оренду нерухомого бо іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ужгород про те, що балансоутримувач передає, а орендар приймає в строкове платне користування торговий павільйон автозупинки-комплексу площею 28,8 кв.м. за адресою: м.Ужгород, вул. Михайла Грушевського (біля буд..№25).
Відповідно до розрахунку заборгованості по орендній платі за договором №1172/0 від 31.08.2021, орендар з серпня 2021 до травня 2023 здійснив оплату орендних платежів на загальну суму 68 586,88 грн., проте у період з червня 2023 року до квітня 2024 року допустив заборгованість в загальному розмірі 54 210, 24 грн.
Заборгованість визначено станом на 17.05.2024.
Відповідно до розрахунку пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором оренди №1172/0 від 31.08.2021 позивач нарахував орендарю 6 738,43 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.05.2023 до 20.05.2024.

З наданих відповідачем доказів вбачаються такі обставини:
28.02.2006 рішенням Ужгородської міської ради №894 було затверджено Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів, відповідно до якого автозупинка-комплекс – це мала архітектурна форма, під дахом якої розміщений торгово-побутовий павільйон (кіоск), площею до 30 кв.м.та майданчик для очікування пасажирського транспорту. 
Користувачем автозупинки-комплексу є фізична або юридична особа, яка фінансує будівництво автозупинок-комплексів та використовує його для здійснення підприємницької діяльності. 
Метою затвердження вказаного Положення є залучення інвестицій у розвиток транспортної інфраструктури міста з метою підвищення якісного рівня пасажирських перевезень.
У пунктах 3-5 розділу «Умови будівництва автозупинки-комплексу, правова реєстрація» Положення встановлено такі умови будівництва за заявою інвестора (користувача):
- здійснення будівництва за рахунок коштів інвестора;
- прийняття в експлуатацію державною приймальною комісією;
- реєстрація за міською радою відповідно до рішення виконкому про прийняття автозупинки-комплексу в експлуатацію.
У пункті 1 розділу «Права користувача автозупинки-комплексу» Положення передбачено, що компенсація витрат на будівництво – безкоштовне користування автозупинкою-комплексом терміном на 10 років, про що укладається відповідна угода з управлінням майнової політики міста після здачі автозупинки-комплексу в експлуатацію.
Відповідно до пункту 3 розділу «Права користувача автозупинки-комплексу» Положення, після закінчення безкоштовного терміну користування, користувач має пріоритетне право на укладення договору оренди (термін оренди та розмір орендної плати визначається рішенням міської ради).
25.04.2007 рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №150 «Про надання дозволів на будівництво автобусних зупинок» з метою приведення міських автобусних зупинок в належний стан, керуючись рішенням Ужгородської міської ради №894 від 28.02.2006, виконавчий комітет вирішив надати дозвіл на облаштування автобусних зупинок в комплексі з торговим павільйоном: 
- 1.2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Ідея М.І.К.» - по вул. Грушевського, 25;
- забудовникам протягом 1-го місяця виготовити АПЗ та погодити проектну документацію у головного архітектора міста, протягом 1-го місяця отримати дозвіл на проведення будівельних робіт в міській інспекції ДАБК та протягом 2-х місяців з моменту отримання дозволу ДАБК завершити роботи по спорудженню зупинок та ввести їх в експлуатацію.
21.08.2008 складено акт державної комісії №887 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (автобусна зупинка по вул.Грушевського, 25, ТзОВ «Ідея «М.І.К»), затверджений рішенням Ужгородської міської ради №329 від 20.08.2008.
03.02.2022 рішенням Ужгородської міської ради №638 (пункт 1.4.) затверджено проект землеустрою щодо відведення ТзОВ «Ідея М.І.К.» земельної ділянки площею 0,0122 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по вул. Михайла Грушевського та передано її в оренду строком на 3 роки. 
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 08.11.2023 у справі №907/545/23 визнано укладеним з дня набрання чинності рішенням суду договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 2110100000:17:001:0471, площею 0,0122 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по вул. Михайла Грушевського, між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем.
01.08.2022 судовий експерт Павлич О.В. склав висновок №0023/2022 за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження на замовлення ТзОВ «Ідея М.І.К.», відповідно до якого встановлено, що переміщення автобусної зупинки в комплексі з торговим павільйоном за адресою м.Ужгород, вул. Грушевського, б/н, біля будинку №25, в просторі без її знецінення та зміни призначення неможливе. У висновку зазначено, що експерту було надано копію технічного паспорту на автобусну зупинку в комплексі з торговим павільйоном за адресою м.Ужгород, вул. Грушевського, б/н, біля будинку №25, та копію договору оренди №1173/0 від 31.08.2021.
11.04.2023 наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради №38-А «Про присвоєння, упорядкування та зміни адреси об`єктам будівництва» автозупинці в комплексі з торговим павільйоном) присвоєно адресу м.Ужгород, вул.Михайла Грушевського, 25-Б.
17.04.2023 право власності на закінчений будівництвом об`єкт – автозупинку в комплексі з торговим павільйоном загальною площею 28,9 кв.м., за адресою м.Ужгород, вул. Грушевського, 25б, зареєстровано за ТзОВ «Ідея М.І.К.» на підставі технічного паспорту від 02.05.2022, акту про прийняття об`єктів в експлуатацію №887 від 20.08.2008, документу, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси – витяг з ЄДЕССБ від 12.04.2023), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №329647537 від 20.04.2023.
18.04.2023 КП «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради надало довідку №130/23 про те, що право власності на об`єкт будівництва – автозупинка, загальною площею 27,00 м.2, в комплексі з торговим павільйоном, розташований біля будинку №25 за адресою м.Ужгород, вул. Михайла Грушевського, станом на 31.12.2012 за архівними відомостями КП «БТІ м.Ужгород», за ТзОВ «Ідея М.І.К.» не реєструвалось; автозупинка була здана в експлуатацію, акт державної приймальної комісії про введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затверджений рішенням №329 від 20.08.2008; дані щодо власника та підстави права власності підлягають уточненню за відомостями Державного реєстру.

До апеляційної скарги позивач додав копії таких документів: - договору безкоштовного користування автозупинкою-комплексом від 01.06.2009, укладеного між Департаментом міського господарства, м.Ужгород, та ТзОВ «Ідея М.І.К.»; - рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №148 від 24.05.2017 «Про автобусні зупинки-комплекси»; - додатку до рішення виконкому від 24.05.2017 №148 «Перелік автобусних зупинок-комплексів»; - довідки №24.01-12/837 від 18.03.2024 Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про те, що «Автобусна зупинка по вул. Михайла Грушевського, 25» з площею 27 кв.м. обліковується на балансі Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради. 
Апеляційний господарський суд не надає оцінки доданим до апеляційної скарги доказам, оскільки такі не були предметом розгляду в суді першої інстанції, апелянт не заявляв клопотання про поновлення строку на подання цих доказів.

У поясненнях, наведених в апеляційній скарзі та клопотанні про зупинення провадження у справі, позивач зазначає, що з матеріалів справи №907/545/23 Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради стало відомо про реєстрацію права власності за відповідачем. У зв`язку з цим, Ужгородська міська рада та Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради 22.05.2024 звернулись до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ТзОВ «Ідея М.І.К.» про витребування майна з чужого незаконного володіння, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.04.2024 відкрито провадження у справі №907/497/24. 
В рішенні Господарського суду Закарпатської області у справі №907/497/24 від 12.09.2024, до набрання законної сили яким було запинено апеляційне провадження у справі №907/504/24, встановлено такі обставини:
- відповідачу на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №150 від 25.04.2007 надавався дозвіл саме на облаштування автобусної зупинки в комплексі з торгівельним павільйоном по вул. Грушевського, 25 з наданням у безоплатне користування облаштованої автозупинки-комплексу терміном на 10 років, про що свідчить і укладений в подальшому сторонами договір безкоштовного користування автозупинкою-комплексом за №44 від 01.06.2009, умовами якого були визначені, зокрема, права та обов`язки сторін у випадку необхідності демонтажу або переміщення автозупинки-комплексу та наведена обставина в сукупності зі змістом Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів, затвердженого рішенням Ужгородської міської ради №894 від 28.02.2006 дає підстави для переконливого висновку про відсутність підстав для віднесення облаштованої відповідачем у 2008 році автозупинки-комплексу до об`єктів нерухомого майна;
- акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затверджений рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №329 від 20.08.2008, технічний паспорт та технічна документація, виготовлені на замовлення відповідача, та які в подальшому подавалися ТОВ “Ідея М.І.К.” з метою реєстрації права власності на автозупинку-комплекс в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, свідчать про закінчення будівництвом та можливість експлуатації облаштованого ТОВ “Ідея М.І.К.” об`єкта в цілому, а саме, як автобусної зупинки в комплексі з торгівельним павільйоном, що відповідно до Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів є малою архітектурною формою;
- відповідно до даних технічного паспорту на нежитлові приміщення від 02.05.2022, виконаного суб`єктом технічної інвентаризації: ФОП Вітер М.Я., об`єкт автобусна зупинка в комплексі з торговим павільйоном має загальну площу 28,9 м.кв. та складається з наступних елементів: конструктивні елементи: стіни – шлакоблок, фундамент – бетон, підлоги – плитка, плитка ФЕМ, покриття – бітумна черепиця;
- на підставі норм Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів та відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.04.2007 за №150;
- ТОВ “Ідея М.І.К.” отримано дозвіл та здійснено облаштування тимчасової споруди – автобусної зупинки в комплексі з торгівельним павільйоном в м. Ужгород по вул. Грушевського, 25;
- означену тимчасову споруду введено в експлуатацію відповідно до акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затверджений рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №329 від 20.08.2008;
- між сторонами у справі 01.06.2009 укладено договір №44 безкоштовного користування строком на 10 років автозупинкою-комплексом з торгівельним павільйоном в м. Ужгород по вул. Грушевського, 25, як тимчасовою спорудою, про що свідчить зокрема п. 2.4. означеного договору та означена обставина вбачається зі змісту Положення;
- після закінчення строку дії договору №44 від 01.06.2009 між Департаментом та ТОВ “Ідея М.І.К.” 31.08.2021 укладено договір оренди №1173/0 торгового павільйону автозупинки-комплексу в м. Ужгород по вул. Грушевського, 25 із констатацією в п. 2.2. означеного договору територіальної громади м. Ужгород як власника об`єкта оренди та відсутності підстав для виникнення в орендаря права власності на відповідний торговий павільйон автозупинки-комплексу;
- 17.04.2023 за відповідачем зареєстровано право власності на закінчений будівництвом об`єкт – автозупинку в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 28,9 м.кв. за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 25б (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 67269155 від 20.04.2023) вимогу про витребування якого з чужого незаконного володіння заявлено позивачем в межах розгляду даної справи;
- з матеріалів справи не вбачається, що відповідачу у встановленому законом порядку надавалася земельна ділянка для будівництва капітальної (не тимчасової) споруди, видавався дозвіл на таке будівництво, акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затверджений рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №329 від 20.08.2008 підтверджує введення спірного майна в експлуатацію саме як тимчасової споруди, про що переконливо свідчить зміст Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів та рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.04.2007 за №150 в межах реалізації яких і виникли правовідносини між сторонами у справі, в тому числі й щодо введення спірного майна в експлуатацію;
- технічний паспорт на нежитлові приміщення від 02.05.2022, висновок експерта від 01.08.2022 №0023/2022 переконливо свідчать, що отримавши право на облаштування автозупинки-комплексу з торговим павільйоном як тимчасової споруди, в ході облаштування відповідної автозупинки-комплексу відповідачем фактично збудовано капітальну споруду з бетонним фундаментом, стінами, переміщення яких в просторі є неможливим без знецінення та втрати функціонального призначення, що за своєю правовою природою є об`єктом нерухомого майна та на яке в подальшому ТОВ “Ідея М.І.К.” зареєструвало право власності;
- суперечливою, недобросовісною і такою, що не відповідає доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) слід вважати поведінку відповідача, який на підставі Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів та відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.04.2007 за №150 отримавши право облаштування автозупинки-комплексу з подальшою передачею її на 10 років в безкоштовне користування, визнаючи з 2007 року право комунальної власності на відповідну автозупинку-комплекс та уклавши в 2021 році договір оренди спірного майна з повторною констатацією його належності до комунальної власності територіальної громади міста Ужгород, фактично здійснив будівництво капітальної споруди та використав дозвільні документи для облаштування тимчасової споруди (акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затверджений рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №329 від 20.08.2008 року) з метою реєстрації права власності на спірне майно як новостворений об`єкт нерухомості;
- земельна ділянка, на якій розташовується автозупинка в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 28,9 м.кв. за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 25б належить на праві власності територіальній громаді міста Ужгорода, від імені якої повноваження власника здійснює Ужгородська міська рада;
- окрім державної реєстрації права власності (яка не може породжувати відповідне право) усі наявні в справі докази свідчать, що у відповідача були відсутні як дозвільні документи на спорудження відповідного об`єкта нерухомості, так і відведена для означених цілей земельна ділянка комунальної власності, що свідчить про самочинність будівництва відповідачем автозупинки в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 28,9 м.кв. за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 25б.
В задоволенні позову у справі №907/497/24 відмовлено з огляду на те, що позивачі обрали неналежний спосіб судового захисту, який в спірних правовідносинах пов`язується з застосуванням приписів ст. 376 ЦК України, а не з витребуванням майна з чужого незаконного володіння.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за договором оренди комунального майна.
Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, врегульовано Законом України «Про оренду державного та комунального майна».
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, чинній станом на дату укладення договору сторонами) договір оренди формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується представницькими органами місцевого самоврядування - щодо майна комунальної власності.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону.
З матеріалів справи встановлено, що 31.08.2021 позивач та відповідач уклали договір оренди №1173/0, предметом якого є комунальне майно, у п.4.1. встановлено розмір орендної плати, який було визначено за результатами аукціону, а саме – 3 050,00 грн. в місяць.
Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати.
Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
У п.5.2. договору визначено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
Згідно з п.4.5. договору орендна плата вноситься безготівково не пізніше 15 числа наступного місяця.
Відповідно до розрахунку заборгованості по орендній платі за договором №1172/0 від 31.08.2021, визначеному станом на 17.05.2024, орендар з серпня 2021 до травня 2023 здійснив оплату орендних платежів на загальну суму 68 586,88 грн., проте у період з червня 2023 року до квітня 2024 року допустив заборгованість в загальному розмірі 54 210, 24 грн.
У розрахунку враховано орендну плату за місяць в розмірі 3 050,00 грн., скориговану на індекс інфляції у кожному відповідному місяці.
Відповідач розміру заборгованості не заперечив. Колегія суддів встановила, що такий розрахунок проведено відповідно до умов договору та виконано арифметично правильно.
Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статей 525, 526 цього ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивач належними, допустимими та вірогідними доказами, долученими до позовної заяви, довів наявність заборгованості відповідача зі сплати орендних платежів за користування орендованим комунальним майном в розмірі 54 210,24 грн.
Відповідно до п.4.6 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується в бюджет відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України із суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати).
Відповідно до розрахунку пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором оренди №1172/0 від 31.08.2021 позивач нарахував орендарю 6 738,43 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.05.2023 до 20.05.2024.
Вказаний розрахунок здійснено відповідно до умов договору, такий є арифметично правильним. 
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У зв`язку з тим, що орендодавець допустив порушення умов договору в частині своєчасної оплати орендних платежів, позивач правомірно здійснив нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка становить 6 738,43 грн.
Натомість, відповідач не спростував наявної заборгованості, не спростував факту використання орендованого комунального майна та не надав суду першої інстанції доказів розірвання або припинення договору оренди чи підписання акту приймання-передачі орендованого майна.
Так, у пункті 3.5. договору оренди передбачено, що орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди.
Відповідно до п.9.2. договору оренди чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); знищення об`єкта оренди або значене пошкодження об`єкта оренди; визнання орендаря банкрутом; припинення юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем (з відсутності правонаступника); смерті фізичної особи-орендаря; достроково за взаємною згодою сторін, на підставі рішення суду та з інших підстав, передбачених Законом або договором;
У разі припинення договору оренди, орендар протягом 3 календарних днів зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт в оренду з урахуванням природнього зносу об`єкту оренди. Нарахування орендної плати за об`єкт, що орендується, припиняється з моменту підписання акту приймання-передачі об`єкта (п.9.4. договору).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди. Договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Отже, умовами договору оренди та у ст.24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено вичерпний перелік обставин, які зумовлюють припинення договору, а також те, що орендна плата нараховується та сплачується до моменту підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди.
Однак, такого акта відповідач суду першої інстанції не надав та не навів жодного обґрунтування щодо обставин припинення укладеного ним з позивачем договору оренди.
Слід зауважити, що за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до відповідно до ч.1, ч.2 ст.251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 10.06.2024 про відкриття провадження відповідач отримав 11.06.204 о 18:00 до електронного кабінету, відтак строк на подання відзиву на позовну заяву у відповідача сплив 26.06.2024.
Відповідно до ч.4 ст.165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Відповідно до ч.3 ст.80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Протягом строку, встановленого у ч.1 ст.251 ГПК України відповідач правом подання відзиву не скористався, проте 16.07.2024 подав суду клопотання про приєднання доказів, у якому також було викладено заперечення щодо позовних вимог.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що клопотання відповідача про приєднання доказів за своєю суттю є заявою по суті спору (відзивом), проте подане з порушенням строків, встановлених у ч.3 ст.80 та ч.1 ст.251 ГПК України.
Разом з цим, суд першої інстанції в оскарженому рішенні врахував доводи відповідача, надав оцінку поданим доказам та відмовив у задоволенні позовних вимог на підставі статті 606 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі у зв`язку з тим, що 17.04.2023 право власності на об`єкт оренди було зареєстроване за відповідачем.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає висновки місцевого господарського суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, адже з наданих відповідачем доказів вбачається, що відповідач, на підставі Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів, затвердженого рішенням Ужгородської міської ради №894 від 28.02.2006, звернувся до позивача із заявою на здійснення будівництва автозупинки-комплексу за власні кошти з умовою подальшої реєстрації права власності на майбутню автозупинку-комплекс за Ужгородською міською радою, здійснив будівництво такої автозупинки-комплексу та отримав компенсацію за вкладені кошти у вигляді безкоштовного користування автозупинкою-комплексом терміном на 10 років та переважного права на укладення договору оренди після спливу 10-річного терміну безкоштовного користування.
Тобто, договір оренди №1773/0 від 31.08.2021 укладено у продовження правовідносин між сторонами, а саме з метою реалізації переважного права ТзОВ «Ідея М.І.К.» на оренду автозупинки-комплексу після спливу 10-річного терміну безкоштовного користування.
У договорі оренди №1773/0 від 31.08.2021 передбачено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно, власником залишається територіальна громада в особі Ужгородської міської ради, а орендар користується ним протягом строку оренди (п.2.2. договору). При цьому, строк оренди – до 31.08.2026 (п.3.1. договору).
Водночас, відповідач не навів обґрунтування щодо існування обставин, які є підставою для припинення договору оренди.
Окрім того, обґрунтованими є доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі про те, що стаття 606 Цивільного кодексу України підлягає застосуванню тільки в тому випадку, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов`язання іншої особи, яка є кредитором у цьому зобов`язанні, відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, проте, в цьому випадку право власності на торговий павільйон автозупинки-комплексу по вул. Михайла Грушевського, набуто відповідачем всупереч положенням чинного законодавства України, а також всупереч волі власника об`єкта – Ужгородської міської ради, та його балансоутримувача – Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради.
Так, 17.04.2023 право власності на закінчений будівництвом об`єкт – автозупинку в комплексі з торговим павільйоном загальною площею 28,9 кв.м., за адресою м.Ужгород, вул. Грушевського, 25б, зареєстровано за ТзОВ «Ідея М.І.К.» на підставі технічного паспорту від 02.05.2022, акту про прийняття об`єктів в експлуатацію №887 від 20.08.2008, документу, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси – витяг з ЄДЕССБ від 12.04.2023), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №329647537 від 20.04.2023.
Водночас, у рішенні Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24 встановлено, що окрім державної реєстрації права власності (яка не може породжувати відповідне право) усі наявні в справі докази свідчать, що у відповідача були відсутні як дозвільні документи на спорудження відповідного об`єкта нерухомості, так і відведена для означених цілей земельна ділянка комунальної власності, що свідчить про самочинність будівництва відповідачем автозупинки в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 28,9 м.кв. за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 25б.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе врахувати обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24, з огляду на те, що справа №907/504/24 розглядалась в суді першої інстанції в порядку спрощеного провадження, відповідач не подавав відзиву на позов, проте суд першої інстанції в оскарженому рішенні врахував заперечення відповідача на позов, викладені у клопотанні про приєднання доказів та докази на підтвердження цих заперечень. При цьому, в ухвалі Господарського суду Закарпатської області від 10.06.2024 про відкриття провадження у справі №907/504/24 позивачу було встановлено строк на подання відповіді на відзив – до п`яти днів з дня отримання відзиву.
Таким чином, позивач мав процесуальну можливість викласти відповідь на заперечення відповідача проти позову лише в апеляційній скарзі, одним із доводів якої є передчасність висновків суду про законність реєстрації права власності на предметом оренди за орендодавцем до встановлення обставин у справі №907/497/24 за позовом Ужгородської міської ради та Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до ТзОВ «Ідея М.І.К.» про витребування майна (предмета оренди) з чужого незаконного володіння.
Також слід взяти до уваги, що станом на дату подання клопотання про приєднання доказів – 16.07.2024, відповідачу було відомо про відкриття провадження у справі №907/497/24 (за змістом рішення суду від 12.09.2024, ухвалу про відкриття провадження у справі №907/497/24 постановлено 03.06.2024, а 24.06.2024 ТзОВ «Ідея М.І.К.» подало відзив на позов).
Отже, оскільки у рішенні Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24, яке було залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 та набрало законної сили, встановлено, що відповідач не набув права власності на майно, що є об`єктом оренди, в установленому законом порядку, у цьому випадку відсутні підстави для застосування норми ст.606 ЦК України як підстави припинення зобов`язання зі сплати орендних платежів за договором оренди №1173/0 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ужгород.
Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, скасування рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 у справі №907/504/24 та прийняття нового рішення, про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 129 ГПК України, слід покласти на відповідача. 
Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради №32.01-17/53 від 23.08.2024 (вх. №01-05/2525/24 від 09.09.2024 – задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 у справі №907/504/24  – скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
3. Судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційних скарг – покласти на відповідача.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідея М.І.К.» (88000, м. Ужгород, вул. Грушевського, 25; ідентифікаційний код 22072268) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3; ідентифікаційний код 36541721) 54210,24 грн. (п`ятдесят чотири тисячі двісті десять гривень двадцять чотири копійки) – заборгованості з орендної плати, 6738,43 грн. (шість тисяч сімсот тридцять вісім гривень сорок три копійки) – пені, та 7570,00 грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень нуль копійок) відшкодування витрат на оплату судового збору.
5. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                            Желік М.Б. 

                              суддя                                                            Галушко Н.А.

                                        суддя                                                          Орищин Г.В.