ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/697/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/9659/24 Категорія: 315000000 	Булгакова Г. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року	м. Черкаси	

       Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи: 
позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради;
відповідач - ОСОБА_1 ;
особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и в:

11.12.2024 року КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 25 356,78 грн. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» забезпечує тепловою енергією населення м. Черкаси (в тому числі відомчий житловий фонд), у зв`язку з чим, у відповідності до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», направило співвласникам приміщень житлового будинку по АДРЕСА_1 , в тому числі і відповідачу, пропозиції щодо вибору моделі договірних відносин між споживачем та виконавцем комунальних послуг, а також примірник Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії. Співвласники, після отримання пропозиції від виконавця послуг повинні були самостійно обрати одну з запропонованих моделей шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку та направити повідомлення про прийняття рішення на адресу підприємства до 01.05.2020 року. Також співвласники багатоквартирного будинку повинні були розглянути наданий для ознайомлення Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з надання теплової енергії. У вказаний строк підприємство не отримало повідомлення від співвласників багатоквартирного будинку про прийняте рішення стосовно моделі договору про надання комунальних послуг та заперечень щодо Типового договору. Відповідач, фактично споживши надані позивачем послуги не надсилав жодних скарг чи претензій щодо їх наявності, якості чи кількості, що свідчить про те, що позивач надав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. 
Відповідач оплату за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води не здійснює в повному обсязі. Станом на 01.09.2024 року борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 25 356,78 грн. 
Позивач вказує, що протягом всього строку виникнення заборгованості відповідач періодично вчиняв дії, що свідчать про визнання ним заборгованості, тому правові підстави для застосування строку позовної давності відсутні. Дії відповідача наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість послуг. 
З урахуванням викладеного, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 25 356,78 грн. та судові витрати у розмірі 3028 грн.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2025 року позов КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01.09.2024 року в розмірі 25 356,78 грн. та судовий збір в розмірі  3 028 грн., а всього 28 384,78 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду є не об`єктивним, не обґрунтованим та винесеним із грубим порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. Внаслідок неналежної оцінки доказів судом було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи. Вказує, що позивач не надав доказів яким чином і на підставі яких тарифів були зроблені розрахунки в період відсутності лічильника тепла в будинку відповідача з 01.01.2020 року по 01.11.2020 року, відповідно до яких у відповідача утворилася заборгованість. На сайті КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» відсутня інформація про внутрішні накази підприємства і відповідач не являється співробітником вказаного підприємства, щоб виконувати вказані накази, а керується публічною інформацією, відповідно тарифів, які затверджені органами наділеними законом для затвердження таких тарифів.
Вважає, що позивач не довів права застосування розрахунків за надану послугу з теплової енергії по двоставковому тарифу, суд не з`ясував відповідно до яких затверджених тарифів були зроблені позивачем розрахунки в період відсутності лічильника тепла в будинку відповідача і можливість їхнього застосування для розрахунків, а позивач не надав доказів, відповідно до яких утворилася заборгованість.
Скаржник посилається на постанову Верховного Суду у справі № 917/1307/18 згідно якої саме позивач має довести, коли було укладено договір, а перекладання цього обов`язку на відповідача нівелює застосування принципу змагальності.
Вказує, що суд першої інстанції застосував статті Закону № 2189, які не підлягають застосуванню, не з`ясував обставини, що мають значення для справи, не взяв до уваги договори, про які вказував відповідач, порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.
Вважає, що у позові слід відмовити у зв`язку зі спливом строків позовної давності , оскільки позивач не надав суду належні та допустимі докази того, що у нього існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для звернення з позовом до суду у строк, передбачений ч. 1 ст. 261 ЦК України.
07 квітня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду від КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відзив мотивований тим, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки мотиви та підстави зазначені у скарзі є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, правильно застосовано судом як норми процесуального та матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Вказує, що доводи скаржника з приводу, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» не мало правових підстав для нарахування плати за надані послуги з постачання теплової енергії по двоставковому тарифу є безпідставними. Твердження скаржника зводяться лише до його незгоди зі зміненими та завищеними тарифами на тепло, яке постачає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
Судом при розгляді справи встановлено, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 94 від 14.04.2011 року та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення м. Черкаси (в тому числі відомчий житловий фонд) (т.1,а.с.12).
Рішенням Черкаської міської ради № 656 від 29.08.2022 року «Про відключення від мереж централізованого опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 » вирішено відключити від мереж централізованого опалення житловий багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.75).
Фактичне від`єднання вищевказаного будинку від мереж централізованого опалення здійснено 11.10.2022 року, що підтверджується актом, складеним представником КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та представником співвласників (т.1, а.с.76).
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради» № 12318/21528-01-10 від 02.09.2024 року (т.1, а.с.9).
Таким чином, до 11.10.2022 року відповідач був споживачем послуги з постачання теплової енергії, яку надає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за вищевказаною адресою, що не спростовано останнім.
З розрахунку заборгованості по о/р № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що відповідач станом на 01.09.2024 року має заборгованість перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 25 356,78 грн., оскільки їх оплату проводив не в повному обсязі.
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.
З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання між сторонами справи відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виникли правовідносини, які полягають, зокрема, у наявності в споживача зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за спожиті послуги. При цьому, відсутність відповідного договору на їх надання не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані житлово-комунальні послуги.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах ВС від 10.12.2018 року у справі № 638/11034/15-ц, від 18.03.2019 року у справі № 210/5796/16-ц, від 18.12.2019 року у справі № 522/2625/16-ц, від 25.03.2020 року у справі № 211/3347/18-ц.
Відповідач не надав суду доказів відмови від отримання ним послуг з опалення та гарячого водопостачання від позивача, наявність звернень із відповідними претензіями до підприємства щодо кількості та якості наданих послуг. Квартиру, в якій послуги надавалися позивачем, не було від`єднано до 11.10.2022 року від мереж централізованого опалення та гарячого постачання у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги – це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд згідно нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 
Відповідно до вимог п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Одночасно згідно ч. 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, яка регламентує тягар утримання майна, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. 
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Частиною 1 ст. 19 «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Статтями 20, 21 «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.
Згідно вищенаведеного КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води та теплової енергії.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Статтями 67, 68 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Постановою НКРЕКП № 1174 від 25.06.2019 року затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, яким визначено механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для суб`єктів природних монополій і суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання, які є ліцензіатами НКРЕКП.
Відповідно до пункту 1.4 Порядку у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:
- двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);
- одноставковий тариф на теплову енергію - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що реалізується споживачам (з урахуванням обсягів теплової енергії, що споживається ліцензіатом для потреб інших видів діяльності), визначена як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування, постачання, витрат на покриття втрат ліцензіата, планованого прибутку, коригування витрат і не розподілена на умовно-змінну та умовно-постійну частини тарифу;
- умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що відпускається з колекторів та/або надходить у теплову мережу, як грошовий вираз сумарної величини: планованих економічно обґрунтованих витрат на її виробництво власними котельнями, витрат на виробництво теплової енергії власними теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками та установками з використанням альтернативних джерел енергії, не враховуючи витрати на виробництво теплової енергії в системах автономного опалення (у тарифах, встановлених органом, уповноваженим встановлювати відповідні тарифи), планованих витрат на покупну теплову енергію, що змінюється прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість;
- умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на транспортування та постачання теплової енергії, які є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість;
Ліцензіатам, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, у разі згоди органу місцевого самоврядування, на території якого провадиться зазначена ліцензована діяльність, можуть в установленому порядку встановлюватися двоставкові тарифи на теплову енергію для всіх категорій споживачів. При цьому окремо визначаються умовно-постійна та умовно-змінна частини такого тарифу (пункт 9.1 Порядку).
Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1117 від 07.10.2019 року «Про надання дозволу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на проведення розрахунків для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію» надано дозвіл КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» провести розрахунки для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію.
В подальшому, постановою НКРЕКП № 94 від 14.01.2020 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради», із змінами, внесеними постановою НКРЕКП № 628 від 17.03.2020 року Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 94 від 14.01.2020», КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» встановлено одноставковий та двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії. Зазначена постанова набрала чинності 17.01.2020 року.
Наказом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» № 15 від 16.01.2020 року «Про ведення в дію тарифів на послугу з постачання теплової енергії», відповідно до постанови НКРЕКП № 94 від 14.01.2020 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради» та пункту 5 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з 17.01.2020 року введено в дію тарифи на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення: умовно-змінну частину двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії – 1 260,18 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійну частину двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) – 71 439,31 грн/Гкал/год (з ПДВ).
Наказом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» № 42 від 18.03.2020 року «Про ведення в дію тарифів на послугу з постачання теплової енергії», відповідно до постанови НКРЕКП № 628 від 17.03.2020 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 94 від 14.01.2020», з 18.03.2020 року введено в дію тарифи на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення: умовно-змінну частину двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії – 1 130,21 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійну частину двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) – 67 251,66 грн/Гкал/год (з ПДВ).
Наказом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» № 120 від 04.10.2021 року «Про ведення в дію тарифів на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води», відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1073 від 04.10.2021 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, які надаються КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», з 04.10.2021 року введено в дію двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення :
1) з урахуванням витрат на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та обслуговування центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання та обслуговування індивідуальних теплових пунктів без вузлів комерційного обліку теплової енергії: 1.1. умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію 1155,43 грн/Гкал (з ПДВ); 1.2. умовно-постійна частина двоставкового тарифу місячна плата за одиницю теплового навантаження 151 297,13 грн/Гкал/год (з ПДВ), у тому числі: на виробництво теплової енергії - 77039,83 грн/Гкал/год; на транспортування теплової енергії 71 868,48 грн/Гкал/год; на постачання теплової енергії - 2388,82 грн/Гкал/год.
2) з урахуванням витрат на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та обслуговування центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання та обслуговування індивідуальних теплових пунктів з вузлами комерційного обліку теплової енергії: 2.1. умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 1155,43 гри/Гкал (з ПДВ); 2.2. умовно-постійна частина двоставкового тарифу місячна плата за одиницю теплового навантаження 154-768,07 грн/Гкал/год (з ПДВ), у тому числі: на виробництво теплової енергії 77 039,83 грн/Гкал/год; на транспортування теплової енергії - 71 868,48 грн/Гкал/год; на постачання теплової енергії 5859,76 грн/Гкал/год.
3) з урахуванням витрат на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та обслуговування центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та обслуговування індивідуальних теплових пунктів без вузлів комерційного обліку теплової енергії: 3.1. умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію 1155,43 грн/Гкал (з ПДВ); 3.2. умовно-постійна частина двоставкового тарифу місячна плата за одиницю теплового навантаження 163 397,68 грн/Гкал/год (з ПДВ), у тому числі: на виробництво теплової енергії 77 039,83 грн/Гкал/год.; на транспортування теплової енергії 69 670,10 грн/Гкал/год.; на постачання теплової енергії 16 687,75 грн/Гкал/год.
4) з урахуванням витрат на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та обслуговування центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та обслуговування індивідуальних теплових пунктів з вузлами комерційного обліку теплової енергії: 4.1. умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію 1155,43 грн/Гкал (з ПДВ); 4.2. умовно-постійна частина двоставкового тарифу місячна плата за одиницю у тому числі: теплового навантаження 174 896,74 грн/Гкал/год. (з ПДВ), на виробництво теплової енергії 77039,83 грн/Гкал/год.; на транспортування теплової енергії 69 670,10 грн/Гкал/год.; на постачання теплової енергії 28-186,81 грн/Гкал/год.(т.1,а.с.156).
Наказом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» № 134 від 28.10.2021 року «Про ведення в дію тарифів на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води», відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1199 від 28.10.2021 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 04.10.2021 року № 1073 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, які надаються КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», з 13.10.2021 року введено в дію двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення (т.1.,а.с.166).
Наказом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» № 172 від 27.10.2022 року «Про ведення в дію тарифів на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води», відповідно до рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.09.2022 № 802 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії, послугу з постачання гарячої води для KПTM «Черкаситеплокомуненерго» на період воєнного стану в Україні» та від 27.10.2022 року № 948 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.09.2022 року № 802 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії, послугу з постачання гарячої води для КПГМ «Черкаситеплокомуненерго» на період воєнного стану в Україні», з 01.10.2022 введено в дію двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії, на період воєнного стану та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, для потреб населення (з ПДВ): умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію 1 130,21 грн/Гкал; умовно-постійна частина двоставкового тарифу місячна плата за одиницю теплового навантаження 67 251,66 грн/Гкал/год.(т.1,а.с.174).
З огляду на викладене, з yрахуванням постачання теплової енергії здійснене позивачем у відповідності до встановлених тарифів, суд першої інстанції вірно зазначив, що доводи відповідача про те, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» не мало правових підстав для нарахування плати за надані послуги з постачання теплової енергії по двоставковому тарифу є безпідставними та не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Типова форма договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджена Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року.
КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» направило співвласникам житлового будинку АДРЕСА_2 , в тому числі і відповідачу, пропозицію щодо вибору моделі договірних відносин між споживачем та виконавцем комунальних послуг та примірник Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії.
Після отримання пропозиції від КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» співвласники повинні були самостійно обрати одну з запропонованих моделей шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку та до 01.05.2020 року направити на адресу підприємства повідомлення про прийняте рішення. Також співвласники багатоквартирного будинку повинні були розглянути наданий для ознайомлення Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії.
У вказаний термін КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» не отримало повідомлення від співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі і від відповідача, про прийняте рішення стосовно моделі договору про надання комунальних послуг та заперечень щодо Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії.
Отже, у відповідності до частини 4, 5 статті 13 Закону України «При житлово-комунальні послуги», договір про надання послуги з постачання теплової енергії вважається укладеним у запропонованій позивачем редакції.
Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що факт укладення між ОСОБА_1 та КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» договору про надання послуги з постачання теплової енергії, у запропонованій позивачем редакції, також встановлений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.02.2022 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 25.08.2022 року.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З урахуванням викладеного доводи скаржника про не укладення Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, в запропонованій позивачем редакції не приймаються колегією суддів до уваги.
На одну із підстав для скасування рішення суду скаржник в апеляційній скарзі посилається на незастосування судом строку позовної давності, стосовно чого колегія суддів виходить з наступного.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 256, 257 ЦК України).
Згідно статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за спожиту теплову енергію, яку позивач просить стягнути з відповідача, виникла за період з 01.10.2019 року по 11.10.2022 року (дата відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення), а вказаний позов поданий до суду 11.12.2024, тобто більше ніж через 3 роки від моменту порушення відповідачем права позивача на отримання плати за надані послуги.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року на всій території України введено карантин. У подальшому, термін дії карантину неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023 року.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17.03.2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
У подальшому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (у редакції від 08.11.2023) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладено у наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
З урахуванням викладеного доводи скаржника про незаконність рішення суду в частині незастосування судом першої інстанції строків позовної давності колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2019 року по 11.10.2022 року заявлені в межах позовної давності.
 Оскільки відповідачем ОСОБА_1  не оплачувалися в повному обсязі надані КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР послуги з постачання теплової енергії, що не заперечується останнім в результаті чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 25 356,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по о/р № НОМЕР_2 , а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, який дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідача на користь позивача.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що у відповідача виник обов`язок перед позивачем зі сплати наданих останнім послуг з теплопостачання, однак, відповідач вказаний обов`язок належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає до стягнення. Доказів не надання чи неналежного надання послуг КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» відповідачем суду надано не було.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем надано належні докази для доведення наявності у відповідача заборгованості за надані комунальні послуги, а відповідачем не спростовано належними доказами відсутність такої заборгованості чи надання позивачем послуг неналежної якості.
Таким чином, доводи скаржника про те, що суд в оскаржуваному судовому рішенні порушив норми матеріального права та не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, не підлягають до задоволення, оскільки не знаходять свого відображення у відповідності до обставин справи та наданих позивачем доказів.
Інші доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2025 року без змін.
       Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів 

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді