ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2025 р.           Справа№ 910/13719/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Ткаченка Б.О. 

за участю секретаря судового засідання Ніконенко Є.С.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явились  
від відповідача: Домбровський С.І. (поза межами суду ІНФОРМАЦІЯ_1 )
розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»
про розподіл судових витрат   
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»
на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2025 
у справі № 910/13719/24(суддя Ломака В.С.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця»
про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення       Господарського суду міста Києва від 24.01.2025   у справі № 910/13719/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2025 у справі №  910/13719/24 залишено без змін.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» 20.03.2025 (через систему «Електронний суд») звернувся до Північного апеляційного господарського суду із клопотанням   про розподіл судових витрат, у якій просить прийняти клопотання про розподіл судових витрат та долучити до матеріалів справи. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця»   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНСВАРД» понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 заяву у справі №    910/13719/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М. судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 прийнято клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат   у справі № 910/13719/24 до розгляду. Розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат   у справі № 910/13719/24 призначено у судовому засіданні 08.04.2025 в режимі відеоконференції.
26.03.2025 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
01.04.025 від представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшли заперечення на клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат у справі із проханням у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5  000,00 грн відмовити в повному обсязі, виходячи із критерію складності справи, обсягу наданих адвокатських робіт, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на
професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.
Клопотання про ухвалення додаткового рішення обґрунтоване тим, що позивачем на виконання ст. 124 ГПК України у відзиві на апеляційну скаргу повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 8 000,00 гривень. Також  в порядку абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України заявлено, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Так, представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард», в якості доказів понесення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, надано: 
- Акт виконаних робіт № 17-01/407 від 17.02.2025;
          - Платіжну інструкцію № 8788 від 17.02.2025 ( що свідчить про оплату за надані юридичні послуги);
          - Акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/443 від 18.03.2025;
- Платіжну інструкцію № 8953 від 18.03.2025 (що свідчить про оплату за надані  юридичні послуги).
Статтею 123 ГПК України     визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ч. 1     ст. 126 ГПК України     витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2     ст.126 ГПК України). 
Відповідно до ч. 3     ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8     ст. 129 ГПК України     передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Відповідно до ч.1     ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»     адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1     ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).
Відповідно до     ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»     гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/407 від 17.02.2025, підтверджує надання послуг, а саме: складання відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2025 у справі №  910/13719/24 (тривалість виконання становить три години), вартість послуг становить 3  000,00 грн; акт виконаних робіт (наданих послуг) 17-01/443 від 18.03.2025, підтверджує надання послуг, а саме: представництво інтересів клієнта у Північному апеляційному господарському суді у ході розгляду справи № 910/13719/24, вартість послуги складає 2  000,00 грн.
За змістом п. 1 ч. 2 ст.  126, ч. 8 ст.  129 ГПК України  розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2     ст. 126 цього Кодексу). 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №    922/445/19. 
За приписами ч. 4     ст. 126 ГПК України     розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №   755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Так, Верховний Суд неодноразово зазначав, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, від 01.12.2021 у справі № 641/7612/16-ц).
Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що послуги адвоката не охоплюються лише участю адвоката в судовому засіданні, а полягають також і у підготовці до справи та вчиненні інших процесуальних дій від імені та в інтересах клієнта.
Доводи відповідача про те, що адвокат Накоп`юк Я.В. є представником позивача у аналогічних справах та те, що справа № 910/13719/24 є незначної складності, оцінюється колегією суддів критично, оскільки наявність справ із аналогічними правовідносинами, інтереси в яких представляв адвокат Накоп`юк Я.В. не спростовує необхідність надання адвокатом відповідних послуг та витрачений адвокатом час.
Враховуючи викладене, надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю та об`ємом справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, беручи до уваги розмір мінімальної заробітної плати та об`єм наданих правових послуг, колегія суддів апеляційної інстанції, керуючись, зокрема такими критеріями, як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшла висновку про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи № 910/13719/24 апеляційним судом та вважає витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму у розмірі 5  000,00 грн доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард».
Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат  при розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2025 у справі №  910/13719/24 задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ЄДРПОУ 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (адреса: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-й поверх, ЄДРПОУ 41564379) 5000,00 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.
4. Справу № 910/13719/24 повернути до місцевого господарського суду.

Додаткова постанова, згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених  Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст додаткової постанови складено 17.04.2025.

Головуючий суддя                                                                      О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                Б.О. Ткаченко