УХВАЛА

14 травня 2025 року  
м. Київ

справа №420/3747/24
адміністративне провадження №К/990/14219/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі № 420/3747/24 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНА-2019» про припинення права на виконання будівельних робіт,
УСТАНОВИВ
Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНА-2019», в якому просить: припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта від 30.10.2023 року №ОД051231024995 «Нове будівництво двоповерхового житлового будинку садибного типу з мансардою за адресою: м.Одеса, вул.Саксаганського, 2-А».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/3747/24, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України (із зазначенням відповідного пункту), документа про сплату судового збору у сумі 4 844,80 грн.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 квітня 2025 року скаржником подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги та докази сплати судового збору.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам КАС України колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Як підставу касаційного оскарження позивач вказує пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудування діяльності», викладені у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №640/1990/22, від 07 березня 2023 року у справі №420/9217/21, від 19 серпня 2020 року у справі №826/6660/16, від 14 червня 2023 року у справі №826/22842/15, щодо застосування статті 79-1 Земельного кодексу України, викладені у постановах від 04 травня 2022 року у справі №802/1446/17-а, від 10 серпня 2022 року у справі №160/999/20, від 04 травня 2020 року у справі №802/1539/17-а.
Також, як підставу касаційного оскарження позивач зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 79-1 Земельного кодексу України, статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» статті 11 Закону України «Про державні будівельні норми», п. 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» та вказує на те, що суд апеляційної інстанції в даній справі невірно застосував вказані норми, виклавши позицію у спірних правовідносинах, що зазначені норми матеріального права не підлягають до застосування: по-перше, до суб`єктів містобудування - юридичних осіб, по-друге, у випадку формування нової земельної ділянки шляхом поділу.
Крім того, касаційна скарга містить посилання й на інші порушення норм матеріального та процесуального права судом апеляційної інстанції.
Наведені скаржником у касаційній скарзі аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі № 420/3747/24.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
З огляду на вказане та необхідність перевірити наведені обставини колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі № 420/3747/24.
Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/3747/24.
Установити учасникам справи строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                               Н. В. Коваленко
                                                                                                              Л. В. Тацій