Справа № 991/2433/25
Провадження 1-кс/991/2427/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

24 березня 2025 року                                                                         Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Другого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась у м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 376-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 52023000000000114, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування 10 березня 2023 року, та 

ВСТАНОВИВ:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро Другого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_5 .
2.В обґрунтування клопотання детектив зазначає, що слідчою групою детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52023000000000114 від 10.03.2023 в т.ч. за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 376-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.
2.1.За твердженням детектива, в ході досудового розслідування встановлені такі обставини.
Відповідно до Наказу Начальника територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області від 21.08.2010 № 18-ос/к ОСОБА_5 з 01 вересня 2010 року призначено на посаду заступника керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 у не встановлений слідством час, але не пізніше 26.08.2022, використовуючи свій адміністративний ресурс, з метою забезпечення авторозподілу зазначеної категорії справ за позовами адвоката ОСОБА_8 та інших зацікавлених осіб на себе та суддю ОСОБА_9 шляхом втручання в автоматизовану систему авторозподілу судових справ, залучив ОСОБА_5 та визначив розмір неправомірної вигоди за авторозподіл кожної справи - 2000 грн. 
Відповідно до відведеної ролі ОСОБА_5 з корисливих мотивів повинна діяти та діяла з метою досягнення злочинного результату у вигляді отримання неправомірної вигоди працівниками суду за організацію ухвалення відповідних судових рішень для перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, а також незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Зокрема, ОСОБА_5 організувала авторозподіл судових справ вищезазначеної категорії на заздалегідь визначених ОСОБА_7 суддів: ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . 
З цією метою ОСОБА_5 за погодженням із ОСОБА_7 залучила до організованої групи відповідального за авторозподіл судових справ працівника апарату суду ОСОБА_10 , яка з корисливих мотивів, на виконання спільного злочинного плану організованої групи, враховуючи схвалення ОСОБА_7 такої протиправної діяльності, здійснювала безпосереднє втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду з метою розподілу зазначеної категорії справ на заздалегідь визначених суддів.
Зокрема, ОСОБА_5 не пізніше 26.08.2022 наказала залученій до організованої групи консультанту суду в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області ОСОБА_10 , яка відповідно до функціональних обов`язків є користувачем автоматизованої системи документообігу суду та яка фактично здійснює реєстрацію та авторозподіл судових справ в такій системі, здійснювати незаконне втручання в автоматизовану системи документообігу суду «КП «Д-3» з метою швидкого авторозподілу судових справ щодо самостійного виховання батьком дитини віком до 18 років за позовами адвоката ОСОБА_8 та інших зацікавлених осіб у великій кількості на заздалегідь визначених ОСОБА_7 суддів вказаного суду, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_9 
06.03.2023, у не встановленому місці за не встановлених слідством обставин голова Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_7 на виконання свого умислу, спрямованого на керівництво організованою групою, зазначив ОСОБА_5 , що відтепер авторозподіл вищезазначених судових справ потрібно здійснювати на заздалегідь визначених ним суддів, окрім ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ще й на суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_11 , що відразу було доведено до відома ОСОБА_10 .
З цього часу ОСОБА_5 організовувала аторозподіл судових справ шляхом незаконного втручання в автоматизовану систему документообігу суду «КП «Д-3», у вищевказаній категорії справ, окрім як на суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ще й на ОСОБА_11 .
З цієї метою в період часу з 26.08.2022 по 27.06.2023 ОСОБА_10 , перебуваючи в адміністративній будівлі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, буд. 27, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи службовою особою, яка має право доступу до автоматизованої системи документообігу суду, на виконання спільного умислу, під керівництвом ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , за сприянням 
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 умисно вносила неправдиві відомості до автоматизованої системи документообігу суду «КП «Д-3» Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області і вчиняла несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в такій системі, здійснювала інше втручання в роботу таких систем з метою забезпечення авторозопділу судових справ на заздалегідь визначених суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .
За результатами авторозподілу судових справ вказаної категорії, згадані судді ухвалювали позитивні судові рішення з метою одержання неправомірної вигоди, перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань та незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Крім того, ОСОБА_5 на виконання своєї ролі в організованій групі, з метою усунення перешкод ОСОБА_15 перетнути державний кордон в умовах воєнного стану, не маючи на те законних підстав, за грошову винагороду забезпечила авторозподід позовної заяви ОСОБА_15 до ОСОБА_16 про визначення місця проживання дитини разом з батьком на суддю вказаного суду ОСОБА_9 , в результаті чого зареєстровано судову справу № 495/11124/23. 
В свою чергу, ОСОБА_9 на виконання своєї ролі в організованій групі за неправомірну вигоду у розмірі 400 дол США ухвалив позитивне рішення в судовій справі № 495/11124/23.
Після чого ОСОБА_8 , на виконання своєї ролі в організованій групі з метою усунення перешкод ОСОБА_15 перетнути державний кордон в умовах воєнного стану, який не мав на те законних підстав, відправив ОСОБА_15 рішення судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_9 у цивільній справі № 495/11124/23 для використання його як засіб перетину кордону та усунення перешкод для такого перетину.
21.06.2024 ОСОБА_15 , використовуючи судове рішення у справі № 495/11124/23 від 26.10.2023, як засіб перетину кордону, перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» в напрямку Україна - Республіка Молдова.
Орган досудового розслідування стверджує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в організації умисного внесення службовою особою, яка має право доступу до автоматизованої системи, що функціонує в суді, неправдивих відомостей чи несвоєчасного внесення відомостей до такої системи, несанкціонованих дій з інформацією, що міститься в таких системах чи іншого втручання в роботу таких систем, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 376-1 КК України та у пособництві у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України наданням засобів або усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.
В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу детектив зазначає про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує на ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
3.Детектив просить визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. Вважає, що такий розмір застави з огляду на особу підозрюваної та її майновий стан здатний запобігти ризикам кримінального провадження.
3.1.У випадку внесення застави детектив просить покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
4.В судовому засіданні сторони кримінального провадження висловили такі позиції:
4.1.Прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. 
4.2.Захисник проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що на його переконання, підозра є не обґрунтованою. Послався на відсутність ризиків кримінального провадження. Всі ризики, про які говорить прокурор, є лише ймовірними. Просить врахувати, що підозрювана періодично проходить курси лікування у медичних закладах, має захворювання артриту. Також вона має на утриманні сина, який навчається на контракті в університеті і вона сплачує одна за нього кошти. Також є рішення суду, у якому визначено, що вона має боргові зобов`язання досить значні. Просив врахувати, що його клієнтка не має таких коштів, щоб внести заставу і вона є очевидно непомірною для неї. 
4.3.Підозрювана підтримала позицію свого захисника. Зазначила, що вона готова співпрацювати з органом досудового розслідування і дати викривальні покази. 
4.4.Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
5.Розділ II Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.
5.1.Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
5.2.У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
5.3.Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного.
5.3.1.Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).
6.Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 березня 2025 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52023000000000114 розпочате 10 березня 2023 року. ОСОБА_5 17 березня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 376-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою ОСОБА_5 про його отримання 17 березня 2025 року об 11 год 25 хв. (том 1 а.с. 254-287).
6.1.Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.
6.2.За відсутності заперечень щодо процесуального статусу підозрюваного при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:
-чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;
-чи наявні ризики кримінального провадження;
-чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження;
-індивідуальні обставини, які стосуються особи підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.
Отже, при вирішенні поставленого питання слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених критеріїв в їх взаємозв`язку.
7.Щодо обґрунтованої підозри.
7.1.Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
7.2.Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).
7.3.В цьому кримінальному провадженні йдеться про ймовірну причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 376-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.
7.4.Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 376-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.
7.5.Для визначення її причетності до події кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема:
-Заява ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 08.10.2024 №294/27694-00-кп;
-Заява ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення від 05.11.2024 ЗГ № П-15083; 
-Заява ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 19.11.2024 ЗГ № К-15959; 
-Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 07.02.2025
-Протокол допиту підозрюваної ОСОБА_10 (консультант суду, відповідальна за авторозподіл справ) від 19.09.2024;
-Протокол допиту підозрюваної ОСОБА_10 (консультант суду, відповідальна за авторозподіл справ) від 19.11.2024;
-Протокол допиту підозрюваної ОСОБА_10 (консультант суду, відповідальна за авторозподіл справ) від 13.02.2025;
-Протокол допиту підозрюваної ОСОБА_12 (помічник судді ОСОБА_9 ) від 13.02.2025;
-Протокол допиту підозрюваної ОСОБА_12 (помічник судді ОСОБА_9 ) від 04.03.2025; 
-Протокол огляду комп`ютерних даних від 04.03.2025;
-Протокол огляду підозрюваного ОСОБА_17 від 07.03.2025;
-Протокол допиту свідка ОСОБА_18 (адвокат) від 17.09.2024; 
-Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_19 (секретар судових засідань) від 18.09.2024;
-Висновок експертів за результатами проведення комісійної судової комп`ютерно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 11.07.2024 № 1638/24-35 щодо підтвердження незаконного втручання в судову автоматизовану систему документообігу суду;
-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
7.6.Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.
7.7.Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрювану із вчиненими кримінальними правопорушеннями. При чому під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваної у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.
7.8.Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо нього запобіжного заходу.
7.9.Окрім того, кримінальне провадження № 52023000000000114 перебуває з точки зору його відкритості для сторони захисту на початковій стадії. ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що чим довше щодо підозрюваного обраний запобіжний захід, тим вищими мають бути вимоги до підтвердження обґрунтованості підозри (наприклад, рішення у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 р., «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 р., «Ердагоз проти Туреччини» від 22 жовтня 1997 р., «Влох проти Польщі» від 19 жовтня 2000 р., «О`Хара проти Сполученого Королівства» від 16 жовтня 2001 р. тощо). 
7.10.Тому доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вказаному кримінальному провадженні є не доведеними. 
8.Щодо ризиків кримінального провадження.
8.1.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
8.2.Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче прокурор у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрювана може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
8.3.На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,
- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.
Заявлені ризики заслуговують на увагу.
8.4.Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 376-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України. Характер інкримінованого правопорушення пов`язано з корисливою спрямованістю та використанням службового становища (що може свідчити про свідому позапроцесуальну поведінку). Злочин, який інкримінуються ОСОБА_5 , є тяжким кримінальним правопорушеннями, його санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваної переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі "Becciev v. Moldova", п. 58). Отже, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами.
ОСОБА_5 з 21 серпня 2010 року по сьогодні працює заступником керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, з 19 червня 2018 року перебуває у шлюбі з громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_20 та не має у власності нерухомого майна.
Тривалий період роботи ОСОБА_5 на посаді може свідчити про наявність широкого кола зв`язків серед представників правоохоронних органів, органів влади та місцевого самоврядування. Шлюб з громадянином іншої країни та відсутність нерухомого майна на території України вказує на відсутність прив`язаності до конкретної місцевості та можливість виїзду на постійне місце проживання в іншу країну. 
Крім того, ОСОБА_5 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27 жовтня 2017 року, дійсний до 27 жовтня 2027 року.
При цьому, Білгород-Дністровський район Одеської області територіально розташований безпосередньо на кордоні України з Республікою Молдова, що підсилює цей ризик, шляхом несанкціонованого перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску та унеможливлює здійснення ефективного і своєчасного контролю за місцем перебування підозрюваної, шляхом застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, ніж застава.
Також слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи. Адже співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді його потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим. Отже, оцінюючи можливість підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.
8.5.Ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.
Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим. Слідчим суддею береться до уваги, що фактично ОСОБА_5 , враховуючи свою посаду, може здійснювати вплив на окремих свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, особливо з числа працівників апарату вказаного суду, з метою схиляння їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань, та відмови від дачі показань на користь ОСОБА_5 , що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду, а також на дієвість кримінального провадження загалом.
Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні. Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.
9.Враховуючи вищевикладене слідчий суддя доходить до висновку про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує детектив у клопотанні та прокурор у судовому засіданні. Слідчий суддя не погоджується з доводами захисника про відсутність таких ризиків або малу їх ймовірність. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
10.Щодо індивідуальних обставин, які стосуються особи підозрюваної відповідно до ст. 178 КПК України.
10.1.Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини.
10.2.Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:
- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 376-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України;
- інкриміновані кримінальні правопорушення відносяться до тяжких і у разі визнання підозрюваної винуватою їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років;
- станом на сьогоднішній день ОСОБА_5 виповнилось 51 повних років;
- стан здоров`я підозрюваної та проходження лікувань;
- підозрювана з 2010 року є працівницею суду;
- має на утриманні сина, який навчається на бакалаврі в університеті за контрактом;
- має на утриманні матір пенсійного віку;
- характеристику з місця роботи; 
- майновий стан підозрюваної можна охарактеризувати як забезпечений. -Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів в 2023 році ОСОБА_5 отримала дохід (від ТУ ДСА України в Одеській області) в розмірі 460 292,7 грн та за три квартала 2024 року - 330 018,1 грн.
11.Щодо застосування запобіжного заходу у виді застави.
11.1.Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України). Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).
11.2.У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
11.3.Визначаючи необхідність застосування запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя виходить із наданих стороною обвинувачення відомостей про майновий стан підозрюваної та документів наданих стороною захисту щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , перебування на її утриманні сина та матері пенсійного віку. Наявними в матеріалах клопотання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів в 2023 році ОСОБА_5 отримала дохід (від ТУ ДСА України в Одеській області) в розмірі 460 292,7 грн та за три квартала 2024 року - 330 018,1 грн. Також слідчий суддя враховує відсутність у власності підозрюваної майна та наявності боргових зобов`язань за рішенням суду. 
11.4.З урахуванням всіх досліджених даних щодо фінансового стану підозрюваної, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді застави, проте не у тому розмірі, який просить сторона обвинувачення, а у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. Такий розмір з урахуванням майнового стану підозрюваної та її індивідуальних обставин, зокрема стану здоров`я та готовності надавати правдиві показання, на переконання слідчого судді, зможе забезпечити її належну поведінку, запобігти ризикам кримінального провадження та не є непомірним для підозрюваної.
11.5.Приймаючи до уваги визначені ст. 178 КПК України та досліджені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя доходить висновку, що застава є достатнім та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, саме у такому розмірі як зазначає слідчий суддя. Тому клопотання в цій частині слід задовольнити частково.
12.Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.
12.1.Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).
12.2.Слідчий суддя не вбачає за можливості запобігання ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, адже він не пов`язаний із настанням негативних майнових наслідків для заставодавця, що можуть настати у випадку невиконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків.
12.3.В свою чергу, застава як запобіжний захід має середній рівень суворості. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрювану обов`язків, застава у сумі 60 560 грн цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваної. При чому якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до детектива, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави. Можливість втратити грошові кошти є фактором, що утримує підозрювану від вчинення дій на шкоду кримінального провадження.
12.4.Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, ніж застава у визначеному розмірі, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (в тому числі шляхом неналежного виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.
13.Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
13.1.У зв`язку із обранням підозрюваній запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та встановлення ризиків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, про які зазначає детектив у клопотанні і які кореспондуються з встановленими ризиками кримінального провадження.
13.2.У відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Тому строк дії покладених на підозрювану обов`язків встановлюється слідчим суддею до 24 травня 2025 року.
13.3.Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
13.4.Відтак слідчий суддя доходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання детектива.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193-196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя постановив:

1.Клопотання старшого детектива Національного бюро Другого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 , задовольнити частково.
2.Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , яка народилась  ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянка України, проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.
3.Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:
3.1.не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3.2.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3.3.утримуватися від спілкування з суддями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_11 , помічниками суддів Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області  ОСОБА_14 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_21 ,  ОСОБА_13 , консультантом Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області  ОСОБА_10 , адвокатами ОСОБА_18 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_22 , громадянами ОСОБА_17 ,  ОСОБА_23 ,  ОСОБА_19 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;
3.4.здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон.
4.Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на два місяці - до 24 травня 2025 року.
5.Застава може бути внесена підозрюваною, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду за реквізитами: код ЄДРПОУ - 42836259, номер рахунку за стандартом IBAN - UA678201720355279004000096000.
6.Роз`яснити підозрюваній, що вона не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрювана, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
7.Роз`яснити підозрюваній та заставодавцю, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана будучи належним чином повідомлена, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
8.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
9.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
10.У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1