ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1087/25 Справа № 932/2000/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 квітня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року щодо

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника відділу розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:

       Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-15 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Звільнено від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
        ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній, маючи військове звання полковника, займаючи посаду начальника відділу розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 та будучи військовою службовою особою, перебуваючи на території НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Дніпро, після отримання благодійної допомоги від КП «ІНФО-РАДА-ДНІПРО» Дніпровської міської ради у виді: 9 комплектів пристрою системи акустичного виявлення літаючих об`єктів з одним дзеркалом загальною вартістю 493 518,51 грн., 11 комплектів пристрою системи акустичного виявлення літаючих об`єктів з двома дзеркалами загальною вартістю 657 663,60 грн., 2 робочих станції 23.8” моніторингу акустичного виявлення літаючих об`єктів загальною вартістю 59 658 грн. та 2 робочих станції 23.8” з 55” моніторингу акустичного виявлення літаючих об`єктів загальною вартістю 96 120 грн. та складання відповідного акту приймання-передачі, не передав первинні документи до фінансово-економічної служби 46 комендатури охорони та обслуговування повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », для постановки вказаного майна на облік та присвоєння інвентарних номерів, в порушення вимог статей 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 1-2 розділу ХІІ «Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України» затвердженої наказом Міністерства оборони України №440 від 17.08.2017 та п.1.6 розділу І «Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних Силах України» затвердженої наказом Міністерства оборони України №905 від 19.12.2014, в умовах особливого періоду, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

             В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
       В обґрунтування необхідності поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що оскаржувану постанову було винесено без його участі, про її існування стало відомо лише 20.03.2025 року, а тому вважає, що строк апеляційного оскарження пропущено з поважної причини.        
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що вину визнає повністю, однак не виконав свої обов`язки вчасно з об`єктивних причин, а саме великої завантаженості та обсягу роботи. Також наголошує, що раніше не притягувався до будь-якої відповідальності, вину визнав у повному обсязі, а даним правопорушенням не завдано будь-яких збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. 

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
       Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно із оскаржуваною постановою суду розгляд справи відбувався 06 березня 2025 року без участі ОСОБА_1 , відомості про отримання останнім копії оскаржуваної постанови у межах строку апеляційного оскарження у матеріалах справи відсутні, а отже є підстави для висновку, що вказаний строк був пропущений з поважної причини.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого період 
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах адміністративного правопорушення, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ; акті прийому-передачі майна від 15.04.2024 року; бухгалтерській довідці від 22.10.2024 року; постанові про закриття кримінального провадження від 21.02.2024 року; письмових поясненнях ОСОБА_1 у протоколі, згідно яких останній свою провину визнає, а також іншими наявними доказами у справі.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. 
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається, постанова суду у цій частині в апеляційному порядку не оспорюється.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд враховує те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Однак, при накладенні стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 суд першої інстанції вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, врахував не в повній мірі. 
Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що діями ОСОБА_1 суттєвої шкоди суспільним інтересам не заподіяно та істотних наслідків не настало, відсутність своєчасної передачі документів не вплинула на оперативне функціювання військової частини, не спричинила перебоїв у роботі підрозділів та не призвела до втрати або неналежного використання майна, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, та вважає за можливе, у даному конкретному випадку, у відповідності до ст. 22 КУпАП звільнити останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
При цьому апеляційний суд вважає, що це буде достатнім для його виправлення та недопущення скоєння ОСОБА_1 правопорушень в майбутньому.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, якою належить на підставі ст. 22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

       Керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження — поновити.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
       Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року щодо  ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, - скасувати.
       Прийняти нову постанову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                  А.А. Мазниця