ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 333/6410/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2025 року (суддя Тучков С.С, повне судове рішення складено 07 березня 2025 року) у справі № 333/6410/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа – Безмагоричних Микита Андрійович, про скасування постанови у справі  про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа – ОСОБА_2 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, № ЗАВ02427752 від 30 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2025 року постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, №3АВ02427752 від 30.05.2023 року, залишено без змін, а позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, №3АВ02427752 від 30.05.2023 року, третя особа – ОСОБА_2 , залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення, задовольнивши позов частково, внести зміни до постанови серії 3АВ №02427752 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, винесеної Департаментом патрульної поліції 30.05.2023 р., визначивши суб`єктом правопорушення особу, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . 
Апелянт вказує, що відсутні будь-які докази на підтвердження її вини у вчиненні правопорушення, а відповідачем не спростовано вчинення правопорушення ОСОБА_2 , яким 31 травня 2023 року сплачено штраф.
Оскільки постанова виконана, її текст не надсилався позивачу, тобто позивач не була обізнана у винесені постанови та не могла вчинити дії, передбачені статтею 279-3 КУпАП.
Вважає, що наслідки для позивача правопорушень, скоєних ОСОБА_2 , є несправедливими і непропорційними.
Звертає увагу, що у справах цієї категорії адміністративний суд не виступає апеляційною інстанцією щодо рішення суб`єкта владних повноважень, тому формулювання в резолютивній частині рішення суду про залишення спірного рішення суб`єкта владних повноважень без змін не відповідає вимогам КАС України.   
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, №3АВ02427752 від 30.05.2023 року, винесеною поліцейською ДПП Національної поліції України Красіцької Т.С., 28.04.2023 року, о 15-59, особа, яка керувала транспортним засобом NISSAN MURANO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 376-261 (координати: 49.251604923, 28.362856378), перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 58 км/год, чим порушила п.12-9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00 гривень. Так, при обмеженні швидкості в 50 км/год і допустимому перевищенні 20 км/год автомобіль рухався зі швидкістю 108 км/ год. 
Суд першої інстанції, визначаючи предмет доказування, зазначив, що в даній справі не є предметом спору перевищення водієм транспортного засобу встановленої швидкості, адже позивач заперечує, що вона є належним суб`єктом відповідальності.
Суд першої інстанції, дослідивши фотознімки, розміщені на сайті http://bdr.mvs.gov.ua, встановив, що автомобілем NISSAN MURANO, номерний знак НОМЕР_2 , зафіксованого камерою фото- та відеозапису, керувала не позивач, яку притягнуто до відповідальності за перевищення швидкості, а особа чоловічої статі.
На дату фіксації правопорушення технічними засобами в автоматичному режимі (28.04.2023 року) автомобіль NISSAN MURANO, номерний знак НОМЕР_2 , належав на праві власності ТОВ «МУРАЛ ІНВЕСТ», однак перебував у користуванні третьої особи ОСОБА_2 на підставі договору оренди від 01.02.2023 року і акту приймання-передачі транспортного засобу. Останній самостійно сплатив штраф, накладений постановою №3АВ02427752 від 30.05.2023 року на позивача.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач в період з 12.01.2023 року по 05.02.2024 року була керівником ТОВ «МУРАЛ ІНВЕСТ», то саме ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності в спірних правовідносинах в силу приписів статті 14-2 КУпАП, адже Безмагоричних М.А. станом на день встановлення адміністративного правопорушення не був внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів як особа, яка є належним користувачем автомобіля NISSAN MURANO, державний номер НОМЕР_2 . 
Крім того, суд першої інстанції послався на відсутність доказів того, що ОСОБА_2 у належний строк звертався до Департаменту патрульної поліції з заявою, в якій повідомив про притягнення до відповідальності неналежну особу.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстав для її скасування не вбачає, тому позов підлягає залишенню без задоволення.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що постановою серії 3АВ № 02427752 від 30 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, встановлено, що 28 квітня 2023 року о 15 годині 59 хв. за адресою М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 376+261 зафіксовано транспортний засіб марки Nissan Murano, номерний знак НОМЕР_2 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 58 км/год, чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Постанова містить результати автоматичної фіксації – фото транспортного засобу.   
Транспортний засіб марки Nissan Murano, номерний знак НОМЕР_2 , належить ТОВ «Мурал Інвест», перебував у користуванні ОСОБА_2 на підставі договору оренди від 01 лютого 2023 року.
ОСОБА_1 в період з 12 січня 2023 року по 05 лютого 2024 року була керівником ТОВ «Мурал Інвест».
Безмагоричних М.А. сплачено штраф, накладений постановою №3АВ02427752 від 30 травня 2023 року на ОСОБА_1 .
Спірним в цій справі є визначення належного суб`єкта правопорушення.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Пунктом 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил (абзац б)).
Частиною першою статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За правилами, встановленими статтею 14-2 КУпАП, яка визначає відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (частина перша).
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу (частина третя статті 14-2 КУпАП).
Приміткою до статті 122 КУпАП встановлено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Статтею 279-3 КУпАП установлено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:
ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;
особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:
абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;
абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
У спірному в цій справі випадку позивачем не вчинено дій, передбачених частиною першої статті 279-3 КУпАП, тому позивач як відповідальна особа у розумінні статті 14-2 КУпАП не може бути звільнена від відповідальності.
У матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_2 станом на день вчинення адміністративного правопорушення внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів як особа, яка є належним користувачем автомобіля Nissan Murano, номерний знак НОМЕР_2 .
Таких доказів апелянтом не надано й суду апеляційної інстанції.
Крім того, відсутні докази повідомлення ОСОБА_2 у встановлений законом  строк Департаменту патрульної поліції притягнення до відповідальності неналежної особи.
Твердження позивача про необізнаність щодо накладення адміністративного стягнення не спростовують того факту, що саме позивач як відповідальна особа є належним суб`єктом цього адміністративного правопорушення.    
Надаючи оцінку вимогам апеляційної скарги, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Частиною третьою статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, адміністративний суд позбавлений процесуальної компетенції за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, та визначення іншого суб`єкта правопорушення, зокрема особу, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.
Зауваження апелянта, що формулювання в резолютивній частині рішення суду про залишення спірного рішення суб`єкта владних повноважень без змін не відповідає вимогам КАС України, суд відхиляє, адже таке формулювання передбачено абзацом 1 частини третьої статті 286 КАС України.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2025 року у справі № 333/6410/24 залишити без задоволення.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2025 року у справі № 333/6410/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа – ОСОБА_2 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 22 квітня 2025 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 22 квітня 2025 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко