УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/7054/24 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М. 
Категорія 11 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,
за участю секретаря     Антоневської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/7054/24  за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про усунення перешкод у користуванні житлом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року позивачка  звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вона є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . 1/3 частина квартири належить відповідачці, яка є вдовою її померлого батька, а інша 1/3 частина - ОСОБА_3 , який є сином її померлого батька та право власності на цю частку наразі не оформив. Пропозицій щодо встановлення порядку користування спільним майном, отримання грошової або матеріальної компенсації за її або його частку від нього вона не отримувала. Загальна площа квартири складає 49,40 кв. м, з яких житлова - 28,40 кв. м. Квартира складається з двох житлових кімнат, площею 16,7 кв. м та 11,7 кв. м. Відповідачка одноосібно користується квартирою та відмовляється допускати її до квартири, надати їй ключі від вхідних дверей, щоб вона могла виготовити їх дублікат, чим порушує її права як співвласника житлового приміщення. Намагаючись вжити заходів досудового врегулювання спору, 22.03.2024 року вона відправила поштовим зв`язком відповідачці лист з пропозицією надати їй ключі від вхідних дверей квартири для виготовлення дубліката, але відповіді не отримала. Окрім того, 22.03.2024 року щодо неправомірних дій відповідачки вона зверталася до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.
Таким чином, просила суд усунути перешкоди у користуванні нею квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення її до квартири АДРЕСА_1 , а також зобов`язати відповідачку надати їй ключі від вхідних дверей зазначеної квартири для виготовлення дублікатів.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2024 року позов задоволено.
Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення її до квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 для виготовлення дублікатів.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2422,40 грн судового збору.
В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Зокрема, зазначає, що дійсно ОСОБА_1 отримала в спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_4 1/3 частину вказаної квартири.
Зауважує, що також є спадкоємицею та після смерті чоловіка ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 ідеальних частин цієї ж квартири.
Разом з чоловіком ОСОБА_4 проживали у квартирі 
АДРЕСА_1 . Проживає у цій квартирі більше 20 років, це її єдине житло. Крім неї і позивачки, спадкоємцем і власником 1/3 частини квартири є також ОСОБА_3 , якого не було залучено до участі у розгляді цієї справи.
Крім того, відмова у задоволенні клопотання про витребуванні спадкової справи після смерті її чоловіка свідчить про те, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; не з`ясував коло спадкоємців, які одержали у спадок частину спірної квартири, права та інтереси яких можуть бути порушені при розгляді даної справи.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.05.2024 року за позивачкою зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. від 21.04.2021 року позивачці як спадкоємиці, яка є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
1/3 частина цього помешкання належить на праві спільної часткової власності відповідачці згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. від 23.04.2021 року.
Загальна площа спірної квартири складає 49,40 кв. м, з яких житлова - 28,40 кв. м, вона складається з двох житлових кімнат площею 16,7 кв. м та 11,7 кв. м, що вбачається з копії технічного паспорту на неї, виготовленого станом на 25.12.1991 року.
ОСОБА_2 зареєстрована з 30.05.2008 року в цій квартирі згідно з відомостями з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області від 23.05.2024 року та проживає в ній.
22.03.2024 року ОСОБА_1 було направлено на адресу відповідачки лист з вимогою надати їй ключі від вхідних дверей квартири для виготовлення їх дубліката з метою користування та розпорядження житлом на рівних правах і обов`язках з відповідачкою, який остання отримала 28.03.2024 року. 
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у Конституції України.
Так, відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з частинами 6 та 7 статті 319 ЦК України держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст.358 ЦК України).
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.2 ст.358 ЦК України).
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Матеріали справи вказують на наявність у позивачки перешкод у користуванні спірною квартирою. Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що право власності позивачки як співвласника та її житлові права є порушеними, через що підлягають судовому захисту шляхом її вселення до квартири АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідачки надати їй ключі від вхідних дверей цієї квартири для виготовлення дублікатів.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду. 

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 залишити  без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2024 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: