УХВАЛА
 
28 квітня 2025року
м. Київ
 
справа № 345/5512/24 
провадження № 61-314св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Калуський міський центр соціальних служб Калуської міської ради, Служба у справах дітей Калуської міської ради, Сектор у справах сім`ї та гендерної політики відділу соціального обслуговування пільгових категорій населення управління захисту населення, про видачу обмежувального припису, за касаційною скаргою                   ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Гунько Олександр Юрійович, на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2024 року у складі судді Кулаєць Б. О. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Василишин Л. В., Фединяка В. Д.,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила видати обмежувальний припис стосовно  ОСОБА_3 на строк 6 місяців та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою   ОСОБА_1  за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування з постраждалою колишньою дружиною ОСОБА_1 ; заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою   ОСОБА_2  за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування з постраждалою дочкою ОСОБА_2 ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалими особами - ОСОБА_1 та   ОСОБА_2 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з постраждалою особою   ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.
08 жовтня 2024 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року, яким заяву задовольнив частково. Видав обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 . Встановив заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та поклав на нього наступні обов`язки строком на 4 місяці: заборонив перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами                      ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ; обмежив спілкування з постраждалою дочкою ОСОБА_2 ; заборонив наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; заборонив особисто і через третіх осіб розшуковувати постраждалих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонив ведення листування, телефонних переговорів (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
08 січня 2025 року Гунько О. Ю., діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2024 рокута постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року, сформованою в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині встановлення обмежувального припису щодо малолітньої дочки ОСОБА_2 , а саме строку припису та обмеження в спілкуванні, листуванні, телефонних розмов з дочкою ОСОБА_2 , і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви у вказаній частині.
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила видати обмежувальний припис стосовно  ОСОБА_3 на строк 6 місяців та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою   ОСОБА_1  за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування з постраждалою колишньою дружиною ОСОБА_1 ; заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою   ОСОБА_2  за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування з постраждалою дочкою ОСОБА_2 ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалими особами - ОСОБА_1 та   ОСОБА_2 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з постраждалою особою   ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.
08 жовтня 2024 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року, яким заяву задовольнив частково. Видав обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 . Встановив заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та поклав на нього наступні обов`язки строком на 4 місяці: заборонив перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами                      ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ; обмежив спілкування з постраждалою дочкою ОСОБА_2 ; заборонив наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; заборонив особисто і через третіх осіб розшуковувати постраждалих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонив ведення листування, телефонних переговорів (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
08 січня 2025 року Гунько О. Ю., діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2024 рокута постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року, сформованою в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині встановлення обмежувального припису щодо малолітньої дочки ОСОБА_2 , а саме строку припису та обмеження в спілкуванні, листуванні, телефонних розмов з дочкою ОСОБА_2 , і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви у вказаній частині.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2025 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
03 лютого 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Калуський міський центр соціальних служб Калуської міської ради, Служба у справах дітей Калуської міської ради, Сектор у справах сім`ї та гендерної політики відділу соціального обслуговування пільгових категорій населення управління захисту населення, про видачу обмежувального припису, за касаційною скаргою                  ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Гунько Олександр Юрійович, на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  Є. В. Коротенко
 
                                                                                                          А. Ю. Зайцев
  
   М. Ю. Тітов