КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                            _____________________________________
Справа  № 753/350/25
Апеляційне провадження
 № 33/824/2616/2025                                                                                                                                                                                                                                                                                            
ПОСТАНОВА
                                                                       
22 квітня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                             встановив:
 
постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60грн.
2 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав до Дарницького районного суду міста Києва апеляційну скаргу на вказану постанову судді, яка надійшла до Київського апеляційного суду разом з матеріалами справи 15 квітня 2025 року.
До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що його не було належним чином повідомлено про судове засідання, так як повістка не направлялася на поштову адресу військової частини, де він проходить службу, про постанову судді він дізнався лише 20 березня 2025 року через портал «Дія», оскільки як військовослужбовець не завжди має доступ до порталу «Дія». 
Вивчивши матеріали справи та надані ОСОБА_1 документи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді задоволенню не підлягає з таких підстав.
Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.  
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року закінчився 24 лютого 2025 року, з урахуванням вихідних днів.
За загальним правилом, пропущений процесуальний строк підлягає поновленню, якщо причини його пропущення є поважними.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами. Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.
Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).
З матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції 8 січня 2025 року надійшли матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 .
Згідно довідки про доставку  повідомлення у додаток «Viber» щодо документу «Судова повістка», 14 січня 2025 року ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 о 17:34:40, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, доставлена судова повістка про виклик у судове засідання на 12 лютого 2025 року 08:40 год. (с.с.9, зворот). 
Зазначений номер телефону був повідомлений ОСОБА_1 .
Отже, ОСОБА_1 був повідомлений про судовий розгляд складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак у судове засідання не з`явився, клопотання про його перенесення не подав, на власний розсуд розпорядившись своїми правами бути обізнаним про результати судового розгляду.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова судді Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року була надіслана для оприлюднення 13 лютого 2025 року та забезпечено надання загального доступу 14 лютого 2025 року, а відтак електронна копія постанови надійшла до за стосунку «Дія» 14 лютого 2025 року, що спростовує твердження ОСОБА_1 про отримання постанови у за стосунку «Дія» 20 березня 2025 року.
Доводи   ОСОБА_1 , наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, що об`єктивно унеможливили апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року у передбачений законом строк.
Та обставина, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, не може бути єдиною та беззаперечною підставою для  поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді.
Оскільки, ОСОБА_1 був обізнаний про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення 12 лютого 2025 року, клопотання про його перенесення не подав, а також мав можливість ознайомитися з постановою судді у Єдиному державному реєстрі судових рішень з 14 лютого 2025 року, а також у застосунку «Дія», однак  своїм правом не скористався, будь-яких поважних причин не вчинення зазначених дій у клопотання не навів, вважаю, що правових підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді не встановлено, тому такий строк поновленню не підлягає.
            За таких обставин, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
 
постановив:
 
відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 . 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 І.М. Рейнарт