ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4207/25 Справа № 213/4549/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року                                                        м.Кривий Ріг

Справа № 213/4549/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:
заявник - ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Виконком Інгулецької районної у місті ради як Орган опіки та піклування, Служба у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року, яке ухвалено судом у складі судді Алексєєва О.В. та присяжних   Матвєєвої Т.І., Муходінової І.Ф. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 05 грудня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення, зазначивши заінтересованими особами ОСОБА_2 та Виконком Інгулецької районної у місті ради як Орган опіки та піклування, Служба у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради.
Заява мотивована тим, що малолітній ОСОБА_3 є дитиною від попереднього шлюбу дружини заявника - ОСОБА_2 , з якою він перебуває у шлюбі з 20 січня 2018 року.
Біологічний батько дитини ОСОБА_4 не займається вихованням та утриманням дитини, не цікавиться її життям. Крім того, надав згоду на усиновлення свого сина ОСОБА_5 , 2012 року народження. 
Заявник вважає ОСОБА_5 своєю дитиною, а останній його своїм батьком.
Посилаючись на викладене, просив суд: оголосити його усиновлювачем дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису про народження дитини №472 від 02 листопада 2012 року, записавши його батьком дитини; прізвище, ім`я, дату і місце народження дитини, по батькові та відомості про матір не змінювати. 
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року заяву задоволено.
Оголошено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, усиновлювачем дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внесено зміни до актового запису №472 від 02 листопада 2012 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , а саме:  вказати батьком дитини  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прізвище, ім`я, по батькові дитини, дату і місце її народження, відомості про матір залишено без змін.
Рішення направлено органу реєстрації актів цивільного стану для виконання.
В апеляційній скарзі Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить змінити рішення суду та викласти абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: Внести зміни до актового запису №472 від 02 листопада 2012 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , а саме вказати батьком дитини громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести зміни до актового запису про народження дитини в частині відомостей - по батькові, які змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Прізвище, ім`я, дату і місце її народження, відомості про матір залишити без змін.
В обґрунтування вказано на те, що закон встановлює обов`язкову вимогу щодо зміни по батькові дитини у випадку якщо усиновлювач записується батьком дитини, проте, в порушення ч.2 ст.231 СК України суд першої інстанції постановив внести зміни до актового запису про народження усиновленої дитини зазначивши батьком заявника у справі, при цьому постановив - прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце народження дитини, місце та орган державної реєстрації не змінювати.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Разом з тим, заінтересованою особою ОСОБА_2 надано заяву про розгляд справи за її відсутності та вказано, що доводи апеляційної скарги Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заслуговують на увагу, адже висновок суду першої інстанції про «залишення відомостей про батька дитини» не відповідає законодавству України.
Також, до суду надано оригінал заяви ОСОБА_4 від 28 лютого 2025 року про надання згоди на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином ОСОБА_1 , з присвоєнням йому прізвища « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та по батькові « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка засвідчена приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Петрушенко В.О. та зареєстрована у реєстрі за №194.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Рішення суду першої інстанції в частині оголошення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, усиновлювачем дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із внесенням змін до актового запису №472 від 02 листопада 2012 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , а саме зазначення батьком дитини  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із залишенням без змін прізвища, імені дитини, дату і місце її народження, відомості про матір, учасниками справи не оскаржується, та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, згідно якої, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду лише в частині вирішення вимог щодо залишення без змін по батькові малолітнього ОСОБА_9 .
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно  Свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батьками якого вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .
20 січня 2018 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_10 , внаслідок чого остання набула прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб.
Згідно відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 27 вересня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 .
Згідно Акту обстеження умов проживання від 18 жовтня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 для виховання та розвитку дитини створено необхідні умови, в сім`ї дружні стосунки.
Як видно із висновків про стан здоров`я заявника та дитини ОСОБА_5 - стан здоров`я задовільний.
Батьком та матір`ю малолітнього ОСОБА_12 - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 складено заяви, які є нотаріально посвідчені про згоду на усиновлення їх сина ОСОБА_1 із залишенням дитині прізвища та по батькові без змін.
Згідно довідки про доходи №1695 від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині та його заробітна плата за період з березня 2024 року по серпень 2024 року склала 602 234,62 грн.
17 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , 2012 року народження в присутності представника служби у справах дітей надано згоду на його усиновлення чоловіком матері - ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи відомості стосовно ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність незнятої та непогашеної судимості, про його розшук відсутні.
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 грудня 2022 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 грудня 2022 року.
Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради складено висновок про доцільність усиновлення ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З урахуванням наведених доказів у їх сукупності, які об`єктивно і переконливо свідчать про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , а також думки малолітнього ОСОБА_12 , який висловився про своє бажання бути усиновленим заявником, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід оголосити усиновлювачем малолітньої дитини із внесенням відповідних змін до актового запису в частині зазначення батьком дитини  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із залишенням без змін  прізвища, імені, по батькові дитини, дату і місце її народження, відомостей про матір.
Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо усиновлення дитини, регламентуються такими правовими нормами.
Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно положень ст.3 Сімейного Кодексу України (далі по тексту - СК України) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з п. 3 ст. 4 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї.
Статтями 3, 4, 5, 7 СК України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Як передбачено ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст.6 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Відповідно до ст.18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.
Згідно зі ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.
Частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.
Згідно з ч.ч. 2,4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.
Відповідно до ст.234 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.
Питання правомірності усиновлення у даній справі не є предметом апеляційного оскарження при цьому при перегляді справи підстав, які виключають можливість усиновлення малолітнього ОСОБА_9 заявником ОСОБА_1 , передбачених ст.212 СК України, не встановлено.
В апеляційній скарзі ставиться питання саме про скасування рішення в частині обов`язкової вимоги закону щодо зміни по батькові дитини у випадку якщо усиновлювач записується батьком дитини.
Як зазначалося вище, відповідно до ч.2 ст.231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.
Оскаржуваним рішенням суду у даній справі ухвалено, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце народження дитини, відомості про матір не змінювати. Однак саме невиконання судом безальтернативної вказівки закону щодо зміни по батькові дитини при її усиновленні унеможливлює виконання вказаного рішення шляхом внесення відповідних змін до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачу нового свідоцтва про народження, що передбачає ст.234 СК України та про що наголошується в апеляційній скарзі органом ДРАЦС.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Зважаючи на імперативність вимог, передбачених ч.2 ст.231 СК України, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції має бути змінено, а саме: змінити по батькові дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
В решті рішення суду має бути залишено без змін.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 908,40 грн. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити.
Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року змінити та викласти абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: «Внести зміни до актового запису №472 від 02 листопада 2012 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , а саме вказати батьком дитини громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести зміни до актового запису про народження дитини в частині відомостей - по батькові, які змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Прізвище, ім`я, дату і місце її народження, відомості про матір залишити без змін».
В іншій частині рішення суду - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 908 (дев?ятсот вісім) гривень 40 (сорок) копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Повне судове рішення складено 03 квітня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: