ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2025 року
м. Харків
справа № 638/2828/18
провадження № 22-ц/818/2884/25
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого –                Пилипчук Н.П.,
суддів –                        Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря –        Львової С.А.,
учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 ,
відповідач – Житлово-будівельний кооператив «Набережний квартал Схід 13»,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2025 року в складі судді Шишкіна О.В.

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» про стягнення неустойки за договорами про сплату пайових внесків, в якій просила стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» на її користь 11 765,52 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 – залишено без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що справа знаходилась в провадженні суду першої інстанції більше 6 років. Зазначила, що 28 лютого 2020 року та 07 вересня 2021 року її представником були подані заяви про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника із зазначенням підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачка належним чином повідомлена про розгляд справи повторно не з`явилася у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» про стягнення неустойки за договорами про сплату пайових внесків, в якій просила стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» на її користь 11 765,52 грн.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
28 лютого 2020 року ОСОБА_1 через свого представника подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, а також вказала про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.80).
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року справу прийнято до провадження судді Шишкіна О.В., справу призначено до розгляду.
07 вересня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, а також вказала про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.117).
Справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема, на 12 листопада 2024 року та на 06 лютого 2025 року.
12 листопада 2024 року секретарем судового засідання складено довідку про те, що судове засідання знято зі слухання, оскільки суддя Шишкін О.В. перебуває у нарадчій кімнаті по розгляду справи № 638/2827/19 у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинувальними актами відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (а.с.132).

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно зі статтею 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Відповідно до частин 1-4 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.
Частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи, в тому числі позивача.
Зокрема, частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, за змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної (двічі поспіль) неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19 (провадження № 61-16668св21).
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18 (провадження № 61-2329св20), від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20 (провадження № 61-3487св23), від 04 квітня 2024 року у справі № 686/15042/20 (провадження № 61-16751св23), від 08 жовтня 2024 року у справі № 296/3392/21 (провадження № 11836св24).
Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи в провадженні суду першої інстанції з червня 2018 року перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» про стягнення неустойки за договорами про сплату пайових внесків.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року справу прийнято до провадження судді Шишкіна О.В., справу призначено до розгляду.
Справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема, на 12 листопада 2024 року та на 06 лютого 2025 року.
З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання, призначене на 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена. При цьому справу знято з розгляду оскільки суддя перебував у нарадчій кімнаті в іншому кримінальному провадженні.
Також матеріали справи не місять жодних документів, які б підтверджували судові виклики учасників справи на 06 лютого 2025 року.
При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що 28 лютого 2020 року та 07 вересня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника подала до суду заяви про розгляд справи без участі позивачки та її представника.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не була повідомлена про судові засідання на 12 листопада 2024 року та на 06 лютого 2025 року, також її представником подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, у справі не встановлено обставин, за яких її нез`явлення до суду перешкоджає розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.
Таким чином у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду, внаслідок чого прийнята судом ухвала є незаконною та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.
Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.
Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , – задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2025 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий                                                        Н.П. Пилипчук

Судді                                                                Ю.М. Мальований

       О.Ю. Тичкова