У Х В А Л А
20 березня 2025 року
м. Київ
справа № 760/18319/20
провадження № 61-2552ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грушки Володимира Ігоровича на постанову Київського апеляційного суду 
від 30 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який у листопаді 
2021 року уточнив та просив стягнути з ОСОБА_2 :
- 4 137 925, 16 грн боргу за процентами за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України;
- 1 051 440,00 грн штрафу в розмірі 50 % від фактичного залишку суми позики;
- 4 962 796, 80 грн пені за невиконання зобов`язань за договором позики та додатковим договором;
- 523 617,12 грн інфляційних втрат.
27 червня 2023 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва позов    ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з   ОСОБА_2  на користь    ОСОБА_1  борг за процентами в розмірі 4 137 925,16 грн, штраф у розмірі 1 051 440,00 грн, пеню врозмірі 4 137 925,16 грн, інфляційні втрати в розмірі 523 617,12 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
30 січня 2025 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за процентами в розмірі 4 137 925,16 грн, пені в розмірі 4 137 925,16 грн, інфляційних втрат в розмірі 523 617,12 грн та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1 051 440,00 грн залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
01 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Грушка В. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду 
від 30 січня 2025 року, в якій просить її скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення боргу за процентами в розмірі 4 137 925,16 грн, пені в розмірі 4 137 925,16 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі 
№ 910/1238/17, в постановах Верховного Суду від 05 березня 2019 року в справі 
№ 5017/1987/2012, від 02 квітня 2019 року в справі № 917/194/18, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Грушки Володимира Ігоровича на постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року.
Витребувати з Солом`янського районного суду м. Києва цивільну справу 
№ 760/18319 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
Надіслати учасникам справи копію ухвали про відкриття касаційного провадження, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 О. М. Ситнік
                                                                                                             В. М. Ігнатенко
                                                                                                             І. М. Фаловська