Номер провадження: 22-ц/813/389/25 
Справа № 501/32/19
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20.03.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 Стрижака В.П.,
відповідача Кабінету Міністрів України, представника відповідача Мартинюк О.М., 
відповідача Одеської обласної адміністрації, представника відповідача Кравцова Р.В.,
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державної казначейської служби України – не з`явились,
переглянувши справу №501/32/19 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Одеської обласної державної адміністрації, з участю третьої особи Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 березня 2023 року у складі судді Пушкарського Д.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 04 січня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що є власником будинку загальною площею 435,60 кв.м з навісом та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності набуто на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 березня 2009 року в справі №2-977/09. Внаслідок зсуву ґрунту берегової лінії будинок зазнав руйнувань, чим завдано збитків, що підлягають відшкодуванню за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. 
Позивач ОСОБА_1 просила:
стягнути з Одеської обласної державної адміністрації за рахунок резервного фонду обласного бюджету та з Кабінету Міністрів України за рахунок резервного фонду державного бюджету України солідарно через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 компенсацію матеріальних збитків в сумі 5165780,40 грн., завданих надзвичайною ситуацією (зсувом), внаслідок якої відбулася руйнація будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;
стягнути з Одеської обласної державної адміністрації за рахунок резервного фонду обласного бюджету та з Кабінету Міністрів України за рахунок резервного фонду державного бюджету України солідарно через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 судові витрати (т.1 а.с.1-12). 
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 31 січня 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.149-150). 
Відповідач Одеська обласна державна адміністрація позов не визнав, зазначивши у відзиві, що відповідно до частини 1 статті 24 Бюджетного кодексу України резервний фонд бюджету формується для здійснення непередбачуваних видатків, що не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету. Надзвичайна ситуація на території міста Чорноморськ виникла наприкінці 2016 року та продовжується, видатки на її ліквідацію станом на час розгляду справи не можуть характеризуватися як «непередбачувані», так як такі могли бути передбачені під час складання проектів бюджетів (міста Чорноморськ, Державного бюджету України) на 2018-2019 роки. Використання коштів резервного фонду державного бюджету та місцевого бюджету визначено Порядком використання коштів з резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №415. Рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету приймається тільки в межах призначення і втрачає чинність після закінчення відповідного бюджетного періоду. Обраний позивачем спосіб захисту не узгоджується з положеннями чинного законодавства щодо використання бюджетних коштів (резервного фонду). Крім того, позивач неправильно застосовує норми Кодексу цивільного захисту України, які визначають як окремі заходи відшкодування матеріальних збитків та забезпечення житлом постраждалих. Розмір визначених збитків не є обґрунтованим, коло відповідачів не є правильним, рівно як і визначення їх солідарної відповідальності (т.1 а.с.165-172).
Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив (т.1 а.с.180-193).
Відповідачем Одеською обласною державною адміністрацією надано заперечення на відповідь на відзив (т.1 а.с.210-217).
Відповідач Кабінет Міністрів України позов не визнав, зазначивши у відзиві, що вимога до Кабінету Міністрів України є необґрунтовано. Виділення коштів з резервного фонду на будь-яку іншу мету не в межах призначення не передбачено статтею 24 Бюджетного кодексу України та Порядком. Кабінет Міністрів України за наявності підстав виносить рішення про виділення коштів на підставі обґрунтованого клопотання відповідного органу виконавчої влади, однак не виплачує їх, такі кошти не можливо стягнути з Кабміну. Надзвичайна ситуація на території ОСОБА_2 виникла у 2017 році та продовжується, така не підпадає під критерій невідкладна допомога. Органи місцевого самоврядування мають здійснювати заходи із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій на відповідній території та залучаються до ліквідації їх наслідків (т.1 а.с.220-226).
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.215-224).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.3 а.с.1-7).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Руйнація будинку спричинена наслідками надзвичайної ситуації, що встановлено у протоколі №1 комісією з питань надзвичайних ситуацій Одеської обласної державної адміністрації 06 лютого 2017 року. Надзвичайна ситуація активізувалась у 2018 році, що призвело до повної руйнації будинку саме у 2018 році. Надзвичайна ситуація віднесена до регіонального рівня, що обумовлює видатки коштів з резервного фонду регіонального бюджету. Чорноморською міською радою як органом місцевого самоврядування замовлено експертне дослідження зруйнованого будинку, яким встановлено розмір матеріального збитку в сумі 4140780,00 грн. Відповідачами планувались, але не були виконані видатки з резервного фонду бюджету для відшкодування вартості зруйнованого будинку як різновид ліквідації наслідків надзвичайної ситуації. Суд не дав належну оцінку доказам. Суд безпідставно послався на незалучення до участі у справі Держави Україна, так як у справі йдеться про заподіяну шкоду з причини надзвичайної ситуації, а не з причин завдання шкоди неправомірними діями органів державної влади (відповідачів). Посилання відповідачів на відсутність ознаки «непередбачуваності» для видатків з резервних фондів бюджету безпідставне. Розмір матеріальних збитків 5165780,40 грн. підтверджений доказами. Для відшкодування заявлених збитків спеціальним законом є Кодекс цивільного захисту України. Відповідачі зобов`язані були прийняти рішення про виділення коштів з резервних фондів бюджетів, бездіяльності відповідачів суд оцінки не дав. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У відзиві на апеляційну скаргу Одеська обласна державна адміністрація заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що резервний фонд бюджету формується для здійснення непередбачуваних видатків, що не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету; що порядок використання коштів з резервного фонду бюджету визначається Кабінетом Міністрів України. Надзвичайна ситуація на території міста Чорноморськ виникла наприкінці 2016 року та продовжувалась протягом певного часу, тому видатки, пов`язані з її ліквідацією, станом на час подання позову та розгляду справи не можуть характеризуватися як непередбачувані. Позивач заявила вимоги щодо стягнення компенсації матеріальних збитків з конкретних джерел обласного та державного бюджетів, які за приписами Бюджетного кодексу України не можуть бути виділені (стягнені) для таких цілей, а розмір цих збитків розрахований способом, передбаченим для інших цілей (т.3 а.с.39-42). 
У письмових поясненнях на апеляційну скаргу Кабінет Міністрів України заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтував тими ж доводами, що й відзив на позов (т.3 а.с.184-192).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
Рішенням Іллічівського міського суду від 31 березня 2009 року у справі №2-977/09 визнано за ОСОБА_1 право власності на садибний житловий будинок загальною площею 435,60 кв.м (підвальний поверх, перший поверх, другий поверх), навіс, дворові споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (будинок самочинно збудований на земельних ділянках площею 0,161 га та 0,1 га, що належали на праві власності; ОСОБА_1 мала лише дозвіл на проектування за розпорядженням міського голови; до суду надала висновок спеціаліста про відповідність самочинного будівництва вимогам державних будівельних норм; проектно-дозвільна документація не виготовлялась, в експлуатацію будівля уповноваженими на то органами не приймалась). Судове рішення в апеляційному порядку не переглядалось.
З 2016 року у м. Чорноморську у прибережній смузі активізувались зсуви ґрунту, що стрімко розвивались на площі близько 30 га та призвели до руйнації будинків та інфраструктури. Чорноморською міською радою, Одеською обласною державною адміністрацією з 2012 року з метою стабілізації зсувного процесу розроблялись протизсувні заходи, розраховувалась вартість робіт по реалізації таких, виділялись кошти на проведення будівельних робіт в прибережній зоні у зв`язку з активізацією зсувного процесу. У 2017 році ситуація зсуву у прибережній зоні визнана надзвичайною ситуацією регіонального рівня. 
У 2017 році внаслідок зсувних процесів будинок ОСОБА_1 відповідно до висновку КП «БТІ Чорноморської міської ради» від 05 жовтня 2017 року №1186 визнаний таким, що не придатний до експлуатації; відповідно до висновку від 30 травня 2018 року №55 елементи будинку знаходяться в зруйнованому стані, фізичний знос будинку складає 98%.
Позовні вимоги про відшкодування шкоди обґрунтовано тим, що руйнація будинку відбулася внаслідок надзвичайної ситуації регіонального рівня, орієнтовна вартість будинку визначена рівною 5156780,40 грн., завдані збитки в розмірі вартості будинку заявлені для стягнення в порядку норм Кодексу цивільного захисту України за рахунок коштів резервних фондів та інші норми, що стосуються бюджету, надзвичайних ситуацій, повноважень державних органів тощо.
Щодо коштів резервних фондів.
Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України (ч.1 ст.23 БК України).
Резервний фонд бюджету формується для здійснення непередбачуваних випадків, що не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету. Порядок використання коштів з резервного фонду бюджету визначається Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.24 БК України).
Рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету приймаються відповідно Кабінетом Міністрів України, місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами місцевого самоврядування (ч.2 ст.24 БК України).
Кабінет Міністрів України (місцеві державні адміністрації та виконавчі органи відповідних місцевих рад) щомісячно звітують перед Верховною Радою України (відповідною місцевою радою) про витрачання коштів резервного фонду відповідного бюджету (ч.4 ст.24 БК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №415 «Про затвердження Порядку використання коштів резервного фонду бюджету» (зі змінами та доповненнями) затверджено Порядок використання коштів резервного фонду бюджету (дію Порядку зупинено до припинення чи скасування воєнного стану згідно з Постановою КМ №175 від 01 березня 2022 року /застосовується з 24 лютого 2022 року/; дію Порядку відновлено згідно з Постановою КМ №14 від 06 січня 2023 року). 
Вказаний Порядок визначає напрями використання коштів резервного фонду державного бюджету та місцевого бюджету і встановлює процедури, пов`язані з виділенням коштів резервного фонду відповідного бюджету та звітування про їх використання. Резервний фонд формується для здійснення непередбачених видатків, що не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету. 
Пунктом 6 Порядку визначено, що кошти резервного фонду бюджету можуть використовуватися на здійснення, зокрема: а) заходів з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного, природного, соціального та воєнного характеру; а-1) заходів, пов`язаних із запобіганням виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, на основі даних моніторингу, експертизи, досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію техногенного та природного характеру або пом`якшення її можливих наслідків. 
Рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету приймається тільки в межах призначення на цю мету у відповідному бюджеті і втрачає чинність після закінчення відповідного бюджетного періоду (п.9 Порядку).
Порядком використання коштів резервного фонду бюджету врегульовано питання подання та розгляду звернень про виділення коштів з резервного фонду бюджету. Так, пунктом 12 Порядку визначено, що звернення про виділення коштів з резервного бюджету подаються щодо видатків державного бюджету, зокрема, обласною держадміністрацією (заявником) до Кабінету Міністрів України; щодо видатків місцевих бюджетів підприємствами, установами, організаціями (заявники) до місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради. 
До звернень додається обов`язковий пакет документів. По зверненню здійснюється підготовка та прийняття рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету. Мінекономіки (уповноважений місцевий орган) є відповідальними за підготовку та внесення на розгляд Кабінету Міністрів України проектів рішень про виділення коштів з резервного фонду бюджету. Кабінет Міністрів України (місцеві держадміністрації, виконавчий орган відповідної ради) приймає рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету виключно за наявності висновків Мінекономіки та Мінфіну (уповноваженого місцевого органу та місцевого фінансового органу). 
Порядком врегульовано питання виділення коштів з резервного фонду бюджету, ведення обліку та звітності після прийняття рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету. 
Отже, використання коштів з резервного фонду бюджету та порядок виділення коштів з резервного фонду державного бюджету та місцевого бюджету є законодавчо врегульованим; стягнення коштів з резервного фонду державного бюджету та місцевого бюджету за позовом фізичної особи з Кабінету Міністрів України та обласної державної адміністрації в порядку відшкодування шкоди за викладених позивачем обставин (руйнація будинку через зсув ґрунту) судовим рішенням не передбачено. 
Формування резервного фонду бюджету визначено Бюджетним кодексом України. Порядок використання коштів з резервного фонду бюджету врегульовано затвердженим постановою Кабінету Міністрів України Порядком використання коштів з резервного фонду бюджету. 
Розпорядження коштами резервного фонду бюджету не є компетенцією суду.
Щодо норм Кодексу цивільного захисту України.
Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, пожеж та інших небезпечних подій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження Кабінету Міністрів України, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - центральні органи виконавчої влади), органів державної влади, що не входять до системи центральних органів виконавчої влади (далі - інші органи державної влади), Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, встановлює права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (далі - суб`єкти господарювання), а також інших юридичних осіб.
Главою 17 Кодексу цивільного захисту України визначено порядок відшкодування матеріальних збитків та надання допомоги постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації. Стаття 84 цієї Глави передбачає соціальний захист постраждалих, який полягає у визначених частиною 2 даної статті заходах соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації, що включають: 1) надання (виплату) матеріальної допомоги (компенсації); 2) забезпечення житлом; 3) надання медичної та психологічної допомоги; 4) надання гуманітарної допомоги; 5) надання інших видів допомоги. 
Заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим здійснюються за рахунок: 1) коштів державного та місцевого бюджетів; 2) коштів суб`єктів господарювання або фізичних осіб, винних у виникненні надзвичайних ситуацій; 3) виплат за договорами страхування, укладеними відповідно до законодавства (в разі укладення); 4) добровільних пожертвувань фізичних та юридичних осіб, благодійних організацій та об`єднань громадян; 5) інших не заборонених законодавством джерел (ч.3 ст.84 КЦЗ України).
Стаття 86 Кодексу цивільного захисту України регулює забезпечення житлом постраждалих внаслідок надзвичайних ситуацій. Так, забезпечення житлом постраждалих, житло яких стало непридатним для проживання внаслідок надзвичайної ситуації, здійснюється місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання у спосіб, передбачений даною нормою права. 
Отже, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, пожеж та інших небезпечних подій, також є законодавчо врегульованими. 
Норми Кодексу цивільного захисту України, на який посилається позивач, не надають підстав судовим рішенням в порядку відшкодування заявленої шкоди стягнути з Кабінету Міністрів України та обласної державної адміністрації кошти з резервного фонду державного бюджету та місцевого бюджету. 
Щодо солідарної відповідальності у відшкодуванні шкоди (збитків), то дане в даній справі не ґрунтується на законі, оскільки спільного заподіяння шкоди позивачу залученими до участі у справі відповідачами не має і не може бути. За загальним правилом спільному заподіянню шкоди властиві дві ознаки: 1) єдність дій заподіювача, яка спричинила настання шкоди; 2) сумісність (неподільність) заподіяної шкоди. У справі, що переглядається, ознак спільного заподіяння шкоди не встановлено.
Обраний ОСОБА_1 спосіб захисту права, яке вважає порушеним, не є ефективним та таким, що відповідає його змісту та системі права.
Правові підстави для ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Одеської обласної державної адміністрації, з участю третьої особи Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 05 червня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

С.М.Сегеда