Справа № 146/2058/24
Провадження № 22-ц/801/1129/2025
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року	Справа № 146/2058/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний  суд у  складі колегії  суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Шемети Т.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 березня 2025 року, ухвалене суддею Пилипчуком О.В. в селищі Томашпіль, повне рішення складено 14 березня 2025 року, в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Вапнярська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
встановив:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити юридичний факт проживання однією сім`єю з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який проживав в с-щі Вапнярка Тульчинського району Вінницької області та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .
Вказує, що з 2004 року по день своєї смерті ОСОБА_2 проживав спільно з його матір`ю ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати на купівлю майна, спільне його використання, брали спільну участь в утриманні та ремонті домогосподарства, фактично виконували права та обов`язки подружжя, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обв`язки, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка.
Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення майнових прав на спадкове майно.
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 березня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення юридичного факту.
У скарзі зазначає, що висновок суду про ненадання доказів на підтвердження юридичного факту спростовуються наданими заявником доказами та показами свідків. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні частково визнав заявлені вимоги. 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції, встановивши, що заявником на доведення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів, і в судовому засіданні вказаний факт також не підтверджений та не доведений, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої, оскільки він зроблений з урахуванням обставин даної справи та ґрунтується на нормах матеріального права у спірних правовідносинах.
При перегляді справи апеляційний суд, дослідивши наявні в справі докази, беручи до уваги тривалість шлюбних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (без реєстрації), про які вказує заявник, надав останньому можливість надати додаткові докази (фото, переписки, квитанції тощо) на підтвердження факту і така позиція суду викликана обставиною, якою обґрунтовує ОСОБА_1 свою заяву – ОСОБА_1 єдиний спадкоємець нерухомого майна. 
Надано ОСОБА_1 строк до 03 червня 2025 року надати до суду ці докази, у зв`язку з чим була оголошена перерва (06 травня 2025 року). 
Однак, жодного доказу надано не було.
03 червня 2025 року надійшло клопотання ОСОБА_4 , як представника ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи.
У ст. 372 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.  Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 до цього клопотання не було надано визначених ч. 4 ст. 62 ЦПК України документів на підтвердження того, що вона є представником ОСОБА_1 , підстави для його задоволення відсутні.
А відтак, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність її учасників.
Встановлено, що батьками заявника ОСОБА_1 є: батько – ОСОБА_5 ; мати – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 12 жовтня 2023 року (а.с.11).
Мати заявника – ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Вапнярка Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.35).
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Вапнярка Тульчинського району Вінницької області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.8).
За життя, 05 травня 2006 року, ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок з господарчими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.9).
Відповідно до копії довідки Могилів-Подільського МБТІ №123 від 02 травня 2024 року, за адресою АДРЕСА_1 право власності на нерухоме майно зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину від 05 травня 2006 року (а.с.10).
Згідно з довідкою №709, виданою Вапнярською селищною радою 06 травня 2024 року ОСОБА_1 , після смерті вітчима ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті спадкоємцем за законом залишився ОСОБА_1 , який прийняв спадщину протягом шести місяців після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.7). 
Відповідно до довідки №2153, виданої Вапнярською селищною радою 08 листопада 2024 року, ОСОБА_2 , 1959 р.н., дійсно проживав за адресою АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2004 року по 29 квітня 2023 року дійсно проживав однією сім`єю спільно з гр. ОСОБА_3 , 1959 р.н., до дня її смерті. За час сумісного проживання вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати на купівлю майна, його спільне використання, брали спільну участь в утриманні та ремонті домогосподарства, спільно добудували гараж (а.с.6). 
З довідки ТОВ «Енера Вінниця» по особовому рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 нараховано оплату за використання електроенергії з січня 2021 року по березень 2024 року. Заборгованість за електроенергію погашена в червні 2024 року (а.с.12).
ОСОБА_1 , з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 без шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. 
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Таким чином, задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, допускається виключно у разі, якщо цей факт безпосередньо породжує для заявника конкретні юридичні наслідки. Відповідно, заявник у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, визначає з якою саме метою він просить установити такий факт, виникнення яких саме прав та обов`язків ставиться в залежність від встановлення такого факту.
Звертаючись до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 просив встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу за період з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб (частина перша статті 36 СК України).
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).
У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі №383/821/22 (провадження №61-5935св23) зазначено, що «предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є, передусім, сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 СК України».
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі №753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі №199/3941/20.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17).
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16.
З`ясування питання щодо проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2004 року по 27 травня 2023 року однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу пов`язане зі встановленням фактичних обставин у справі та дослідженням доказів.
Суд першої інстанції, дослідивши надані заявником докази, дійшов правильного висновку про відсутність у матеріалах спари доказів на підтвердження обставин спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом заявленого періоду.
Лише один наданий ОСОБА_1 доказ – довідка Вапнярської селищної ради №2153 від 08 листопада 2024 року стверджує про факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно однією сім`єю.
Апеляційний суд звертає увагу, що у вказаній довідці зазначено адресу місця проживання – АДРЕСА_2 , тоді як з решти доказів вбачається, що ОСОБА_2 проживав по АДРЕСА_1 .
Інших доказів, які б підтверджували факт ведення ними спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю заявником не надано, і про це не може стверджувати єдина довідка органу місцевого самоврядування. 
Як пояснив в судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції представник Вапнярської селищної ради, вказана вище довідка видавалася фактично про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно проживали. Про те, що вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати в довідці вказано зі слів заявника. Чи проживали вони як чоловік і дружина без шлюбу однією сім`єю відомо лише зі слів заявника. Не підтвердив наявність спільного бюджету та ведення спільного господарства.
Як зазначає ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, в рішенні суду не зазначено покази представника заінтересованої особи з приводу того, що відомості про спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взяті не лише з його слів, а й зі спілкування з сусідами та свідками.
Разом з тим, клопотань про виклик вказаних осіб до суду для надання показань про відомі їй обставини ОСОБА_1 не заявляв.
Інші надані докази підтверджують лише факт належності ОСОБА_2 на праві власності майна. З наданої довідки про оплату коштів за електропостачання неможливо встановити платника таких коштів.
Факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків за відсутності інших доказів (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22).
А відтак, підстав надавати оцінку показам свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданих ними в суді першої інстанції, не має правового значення.
Всі викладені у заяві та в апеляційній скарзі обставини щодо факту спільного проживання матері заявника з ОСОБА_2 з 2004 року до дня її смерті ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтвердженні жодними доказами (письмовими, речовими, електронними доказами). 
Відтак, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 червня 2025 року.

Головуючий                              Т.Б. Сало

Судді                                             О.Ю. Береговий

                                                              Т.М. Шемета