Справа № 127/967/25 
Провадження № 33/801/404/2025
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2025 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А. І., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Кучерявої Інни Петрівни – на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
У постанові суду зазначено, що 12 листопада 2024 року о 14 год 20 хв в м. Вінниці по вул. Некрасова-Верхарна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Traffic» д. н. з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу «Hyundai Ioniq», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що наближався праворуч, від чого відбулось зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження, чим порушив п. 16.12, 16.15 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.
Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Кучерява І. П. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
У апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненому ДТП. На переконання сторони захисту, ДТП сталося через недотримання ПДР водієм т/з «Hyundai Ioniq», д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.
Представник Гуменюка А. В. в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.
Заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).
В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини. 
12 листопада 2024 року відкрито кримінальне провадження № 12024020010001852 за ч. 1 ст. 286 КК України: 12.11.24 близько 14:20 водій ОСОБА_2 1985р.н., керуючи автомобілем «Hyundai loniq» д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись по вул. Верхарна, зі сторони вул. Привокзальна в напрямку вул. Тімірязєва, при виїзді на перехрестя доріг вул. Верхарна та вул. Некрасова не надав перевагу руху в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 1948р.н., який рухався по вул. Некрасова зі сторони вул. Брацлавська в напрямку пр. Коцюбинського. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження (а. с. 6).
На а. с. 7 протокол огляду місця ДТП.
14 грудня 2024 року постановою старшого слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було закрито кримінальне провадження № 12024020010001852 від 12 листопада 2024 року, у зв`язку із відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Копію постанови надіслано начальнику УПП у Вінницькій області для притягнення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а. с. 4, 5).
Відповідно до протоколу від 07 січня 2025 року серії ЕПР1 № 214687, 12.11.2024 року о 14 год 20 хв в м. Вінниці по вул. Некрасова-Верхарна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Traffic» д. н. з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу «Hyundai Ioniq», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що наближався праворуч, від чого відбулось зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження, чим порушив п. 16.12, 16.15 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а. с. 1).
Постановою Вінницького апеляційного суду від 24 квітня 2025 року за клопотанням захисника ОСОБА_1 у справі було призначено судову автотехнічну експертизу.
Відповідно висновку експерта № СЕ-19/102-25/9673-ІТ від 20 травня 2025 року, у діях водія автомобіля Hyundai Loniq (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимог дорожнього знаку 2.2 «STOP» (Проїзд без зупинки заборонено) та вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля Hyundai Ioniq (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.2 «STOP» (Проїзд без зупинки заборонено) Правил дорожнього руху та з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди. У досліджуваній дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних в діях водія автомобіля Renault Traffic (номерний знак НОМЕР_4 ) ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 111-116).
Згідно із п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Положеннями ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. 
Як встановлено, кримінальне провадження № 12024020010001852 за фактом ДТП було закрито 14 грудня 2024 року, відтак, на момент винесення оскаржуваної постанови місцевим судом 27 березня 2025 року строк накладення стягнення минув.
Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.
Отже, КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань. Після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Так, Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а зробив правовий висновок, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
Стаття 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини або невинуватості особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
З огляду на викладене суд першої інстанції помилково досліджував питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановив його вину.
Отже, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, при цьому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки в скарзі наведено прохання про закриття провадження з інших підстав.
Згідно із ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Враховуючи викладене, постанову суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кучерявої Інни Петрівни - задовольнити частково. 
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року змінити, виключивши із її мотивувальної та резолютивної частин висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
У решті постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                                 В. В. Оніщук