Номер провадження: 22-ц/813/830/25 
Справа № 2-9203/09
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року                                                                 м. Одеса

 Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                   Назарової М.В.,
суддів:                                        Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря                 Соболєвої Р.М.,
учасники справи: стягувач – Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», боржник - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2017 року, постановлену Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Ільченка Н.А. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-9203/09 за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом,     
  
                                               в с т а н о в и в:

03 листопада 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо cтягнення ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 1450442,84 грн, витрат на ІТЗ в сумі 250 грн та держмита в розмірі 1700 грн, який вперше був виданий 28 січня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси.
В обгрунтування заяви зазначило, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2009 року у справі № 2-9203/09 задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 1450442,84 грн, витрат на ІТЗ в сумі 250 грн та держмита в розмірі 1700 грн.
28 січня 2010 року видано оригінал вищевказаного листа, строк пред`явлення встановлено до 14 грудня 2012 року, який було втрачено.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2017 року заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-9203/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом задоволено.
Поновлено пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчих листів та видано дублікат виконавчих листів на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2009 року по справі № 2-9203/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2017 року, просить ухвалу скасувати та винести нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити повністю, визнати недійсним дублікат виконавчого листа № 2/9203/09, посилаючись на порушення норм процесуального права.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не повідомив боржника про судове засідання, а також не розглядав причини пропуску строку, оскільки заява не містить будь-яких поважних причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Кононюк В.О. доводи скарги підтримав, просив її задовольнити. Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» - Шевцов А.В. апеляційну скаргу не визнав, просив ухвалу суду як законну та обгрунтовану залишити без змін.
Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, зокрема Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, повістку отримали 06.03.2025 21:50:10 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою (а.с. 97, 98). ОСОБА_1 повідомлена належним чином, оскільки її представник, у відповідності до вимог п. 3 ч. 7 ст. 128 ЦПК України шляхом проставлення в поштовому повідомленні відмітки Укрпошти про відсутність адресата за адресою, повідомленою суду), Козлов М.П. у відповідності до вимог п. 3 ч. 7 ст. 128 ЦПК України шляхом проставлення в поштовому повідомленні відмітки Укрпошти про відсутність адресата за адресою, повідомленою суду повідомлений .
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що оригінал виконавчого документу втрачено, пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, тому заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа підлягає задоволенню.
Вказаним вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає.
Згідно ч. 1 ст. 370 ЦПК України (тут і далі – в редакції, чинній станом на час постановлення оскаржуваної ухвали) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.
Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
За змістом ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 371 ЦПК України вказані заяви розглядаються судом в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, неявка яких не є перешкодою для розгляду заяви.
Щодо доводів про неповідомлення боржника про дату, час і місце розгляду справи та судове засідання у справі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки. 
Неповідомлення судом учасників процесу про дату, час і місце судового засідання є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 3 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.
В листопаді 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.
Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 74-76 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення) судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
Згідно довідки секретаря судового засідання від 21 листопада 2017 року учасники процесу в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі не здійснювалося.
В матеріалах справи відсутні відомості про те, що боржник ОСОБА_1 повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 21 листопада 2017 року, в порядку визначеному ЦПК України. 
Ухвала суду першої інстанції постановлена за відсутності сторін.
Оскільки матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення боржника ОСОБА_1 про дату час, та місце проведення судового засідання, слушними є доводи апеляційної скарги про неповідомлення боржника про судове засідання.
Згідно пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Отже, наведене є самостійною підставою для скасування судового рішення з підстави порушення судом норм процесуального права, оскільки суд розглянув справу за відсутності відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання і таке повідомлення в силу вимог ст. 370, 371 ЦПК України є обов`язковим, зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення в цій частині нового судового рішення.
Щодо суті апеляційної скарги та правовідносин щодо видачі дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 11-1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення його пред`явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається з видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2009 року у справі № 2-9203/09 позов Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль” в особі його Одеської обласної дирекції задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль” в особі його Одеської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/0030/74/78583 від 20 липня 2007 року в сумі 1450442,84 грн. Вирішено питання судових витрат. Рішення набрало чинності 14 грудня 2009 року.
28 січня 2010 року видано оригінал виконавчого листа № 2-9203/09, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 14 грудня 2012 року.
30 червня 2011 року виконавчий документ повернено стягувачу на підставі  ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».
У справі, що переглядається, сторонами не оспорюється те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2009 року про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , яке набрало законної сили, не виконано. 
Листом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 29.10.2017 № 114 40/36-2191 Приморський районний суд м. Одеси повідомлено, що за період з 29.08.2013 (з моменту винесення постанови про повернення виконавчого провадження) по 26.10.2017 згідно журналу вхідної кореспонденції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.05.2013 та оригінал виконавчого листа № 2-9203/09, виданий 28.01.2010 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості в сумі 1450442,84 грн, витрат на ІТЗ в сумі 250 грн та держмита в розмірі 1700 грн, до банку з відділу ДВС Приморського РУЮ у м. Одесі не надходили (а.с. 8 т. 1).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2021 року по справі № 2-9203/09 заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження було задоволено та замінено стягувача з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Консалт Солюшенс» (т. 2, а.с. 250-251). 
На час видачі виконавчого листа у справі № 2-9203/09 діяли норми Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 21 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Отже, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша статті 22 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (станом на час перегляду вказаного процесуального питання) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.
Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».
У справі, що переглядається: для вирішення заяви про видачу дублікату виконавчого листа першочерговим є вирішення питання про поновлення строку для його пред`явлення. Видача дублікату виконавчого листа не має правової мети, якщо пропущений строк для його пред`явлення; звертаючись у листопаді 2017 року із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» як кредитор та стягувач в порядку правонаступництва після ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», посилався на те, що оскільки рішення добровільно не виконувалося, тому при відвідуванні представником банку відділу ДВС встановлено, що відповідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 29.05.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», проте постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа у супроводі оригіналу виконавчого листа № 2-9203/09 на адресу стягувача до даного часу не надходила. Ознайомитися з матеріалами завершеного виконавчого провадження та перевірити наявні оригінали виконавчого листа у справі неможливо, оскільки документи ВП у відділі ДВС відсутні у зв`язку зі знищенням (минуло більш ніж 3 роки з моменту завершення).
Оскільки доказів направлення виконавчого листа стягувачу та його отримання останнім матеріали справи не містять, то в такому випадку слід взяти до уваги, що первісний стягувач ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», не отримуючи виконання рішення за пред`явленим у 2010 році до виконання – останній раз згідно відмітки на виконавчому листі № 2-9203/09 23.06.2011 - мав як стягувач, який подав до відповідного органу державної виконавчої служби заяву про відкриття виконавчого провадження як заінтересована особа у виконанні судового рішення, ухваленого на його користь, цікавитися виконавчим провадженням та отримувати від державного виконавця інформацію про проведення виконавчих дій у відкритому за її заявою виконавчому провадженні (постанова КГС ВС від 08 червня 2021 року у справі N 918/333/13-г).
Наведене у своїй сукупності свідчить про те, що не можна вважати поважною причиною пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документу з боку стягувача, який, не отримуючи коштів на виконання виконавчого документу з 2010 до 2017 року, не проявляв розумної зацікавленості ходом виконавчого провадження.
На вказане не впливає те, що відбулося правонаступництво у правовідносинах, і лише після цього ПАТ ««Райфайзен Банк Аваль», який набув статусу стягувач, виявив відсутність виконавчого документу, оскільки у разі матеріального та процесуального правонаступництва, що має місце в даному випадку, всі дії, вчинені попередником, є обов`язковими для заявника.
Натомість, доказів того, що ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» вживав заходів протягом тривалого строку (6 років з дня видачі та пред`явлення виконавчого документу до виконання та більш ніж 4 роки після повернення виконавчого документу) задля виконання рішення суду, не отримуючи належне виконання судового рішення, та, таким чином, переривав строк пред`явлення виконавчого документу до виконанні у розумінні вимог частини п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, матеріали справи не містять.
За умови відсутності доказів пред`явлення виконавчого листа про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 до виконання і, таким чином, доказів переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відповідно до редакції відповідної норми Закону України «Про виконавче провадження» (станом на час виникнення спірних правовідносин) колегія суддів погоджує довід апеляційної скарги заявника про те, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі сплив, і ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в заяві не навело поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, зокрема, таких, які б виправдовували зволікання із пред`явлення виконавчого документу аж з 2013 року, тобто протягом понад чотири роки.
Стягувач мав безперешкодну можливість реалізувати свої права у межах строку пред`явлення до виконання, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа пропущений без поважних причин з травня 2013 року до листопада 2017 року, тобто ще до придбання ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», а згодом – і Товариством з обмеженою відповідальністю «Консал Солюшенс» права вимоги до ОСОБА_1 , для якого всі зазначені строки вже були пропущені.
Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження" (в редакції Закону № 1404-VIII) строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
За таких обставин, приймаючи до уваги тривалість зволікання з пред`явленням виконавчого листа до виконання, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного щонайменше на вісім років строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а наведені заявником в заяві причини визнає неповажними, у зв`язку з чим за ст. 433 ЦПК України підстави для поновлення такого строку відсутні.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, за встановлених обставин оскаржуване судове рішення суду першої інстанції як ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат між сторонами з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на користь ОСОБА_1 , скага якої задовольняється, підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн.
Судове рішення за змістом п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України оскаржуєтьсяв касаційному порядку лише в частині щодо видачі дубліката виконавчого листа, натомість в частині відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягає касаційному оскарженню (Постанова Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 214/4092/15-ц).

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд,

                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», про видачу дубліката виконавчого листа № 2-9203/09, виданого 28 січня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси, щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1450442,84 грн, витрат на ІТЗ в сумі 250 грн та держмита в розмірі 1700 грн та поновлення строку для його пред`явлення до виконання - відмовити.
Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (код ЄДРПОУ 42251700, адреса: 65048, м. Одеса, вул. Італійська (Пушкінська), буд 36 офіс 308) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 536,80 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку в частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови - 25 квітня 2025 року

Головуючий                                                              М.В. Назарова

Судді:                                                                          О.Ю. Карташов

                                                               В.В. Кострицький