ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року
м. Київ
справа № 752/10060/22
провадження № 51-2998 км 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:  
 
головуючого                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
за участю:
секретаря судового засідання           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                 ОСОБА_5 ,
захисника                                               ОСОБА_6 , 
особи, щодо якої закрито
кримінальне провадження                 ОСОБА_7 , 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 березня 2024 року  у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за  № 12021100090000717, щодо 
 
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
 
який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого                                ч. 4 ст.190  КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада                2023 року  задоволено клопотання адвоката ОСОБА_6  та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, закрито  на підставі                                п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру 
закінчився строк  досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.  
 
Ухвалою  Київського апеляційного суду від 28 березня 2024 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу  місцевого суду - без зміни.
 
Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що постанови слідчого  від                            25 лютого 2022 року про оголошення в розшук ОСОБА_7 та зупинення досудового розслідування є неправомірними та не взяв їх до уваги, оскільки всупереч вимог ст.280 КПК України копії цих постанов стороні захисту не направлялись, крім того не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Про їх існування стороні захисту стало відомо під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в порядку ст.290 КПК України. Місцевий суд встановив, що досудове розслідування було зупинено безпідставно, оскільки ОСОБА_7 не переховувався, постійно проживав за місцем свого мешкання,  однак жодних викликів від органу досудового розслідування йому не надходило. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що 22 березня 2022 року закінчився строк досудового розслідування, а отже  звернення до суду з обвинувальним актом 12 серпня 2022 року здійснено поза межами строку досудового розслідування, тому кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Суд апеляційної інстанції погодився з таким рішенням. 
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій щодо ОСОБА_7   та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Зазначає, що місцевий суд на стадії підготовчого судового засідання вийшов за межі своїх повноважень, визначених КПК України, тому, що до початку судового розгляду дослідив докази на підставі яких надав оцінку процесуальним рішенням слідчого, постановленим на стадії досудового розслідування.  
Також проігнорував те, що постанови слідчого про оголошення в розшук та зупинення досудового розслідування сторонами не оскаржувались й слідчим суддею не скасовані, відтак  вони є  належними та допустимими.
Крім того, місцевий суд обмежився дослідженням копій документів, наданих стороною захисту, проте  не витребував їх  оригінали. 
В свою чергу, суд апеляційної інстанції допущені місцевим судом порушення не виправив, всупереч вимог ст.419 КПК України не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора з цього приводу та в ухвалі відповідей на них не дав.  
Посилається на невідповідність оскаржуваних судових рішень вимогам ст. 370 КПК України через незаконність та необґрунтованість. 
Позиції інших учасників судового провадження
На касаційну скаргу надійшло заперечення від адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , у якому захисник наводить мотиви на спростування доводів прокурора та просить залишити ухвали судів попередніх інстанцій без зміни, а касаційну скаргу сторони обвинувачення - без задоволення.
Аналогічну позицію висловили ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 у суді касаційної інстанції. 
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги касаційної скарги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. 
Межі розгляду матеріалів кримінального провадження у касаційному суді
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 438 цього Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
 
При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. 
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Мотиви суду
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності, обґрунтованості й вмотивованості рішення суду першої інстанції, що перевіряється в апеляційному порядку, тому, безумовно,  повинна відповідати  вимогам ст. 370 КПК України.
Крім того, відповідно до ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Зазначених вимог кримінального процесуального закону у цьому кримінальному провадженні  судами не дотримано,  про що слушно йдеться у касаційній скарзі прокурора. 
Сторона обвинувачення стверджує, що місцевий суд на стадії підготовчого судового засідання вийшов за межі своїх повноважень тому, що до початку судового розгляду надав оцінку постановам слідчого про зупинення досудового розслідування та  оголошення підозрюваного в розшук, дослідив докази на спростування   достовірності  інформації з таких процесуальних документів, відтак необґрунтовано закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_7  на підставі  п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.  
За змістом статей 314, 315 КПК України підготовче судове засідання є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, під час якого має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.
Згідно зі ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5та 6 цієї статті.
Рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування можуть бути оскаржені на  досудовому провадженні (п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України).  
З усіх можливих рішень суду за результатом підготовчого засідання, передбачених                     ч. 3 ст. 314 КПК України, лише ухвалення рішень про повернення обвинувального акта та  повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору можуть бути прийняті за результатом оцінки змісту лише обвинувального акта чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. 
Для прийняття інших рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, необхідно дослідження певної інформації наявної в матеріалах досудового розслідування. 
У протилежному випадку обґрунтованість прийнятих судом рішень за результатом підготовчого судового засідання може бути поставлена під сумнів.
Пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Зміст абз. 2 ч. 7 ст. 284 та розділу ІV КПК України визначає, що якщо обставини, передбачені, зокрема пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, тобто і під час підготовчого судового засідання, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Отже, звертаючись з клопотанням про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків досудового розслідування відповідно до вимог                                     п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України на стадії підготовчого судового провадження, особа, яка подає таке клопотання, на підтвердження викладених у ньому доводів може надати місцевому суду документи, які, на її думку, підтверджують наведені у клопотанні обставини, в тому числі рішення слідчого, прокурора, слідчого судді. 
За матеріалами справи, захисник ОСОБА_6 , подаючи в підготовчому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі                      п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,  зазначав про незаконність рішень слідчого про оголошення підозрюваного в розшук та зупинення досудового розслідування. Адвокат наголошував, що підозрюваний не переховувався, він постійно проживав за місцем мешкання, однак жодних викликів від органу досудового розслідування йому не надходило. Крім того, постанова про зупинення досудового розслідування всупереч норм ч.4 ст.280 КПК України ні підозрюваному, ні захиснику не направлялася. На підтвердження наведених обставин, адвокат надав місцевому суду відповідні документи.
Таким чином,  сторона захисту, заперечуючи законність та обґрунтованість постанов  слідчого про оголошення підозрюваного в розшук й зупинення досудового розслідування,   ставила під сумнів достовірність інформації з таких процесуальних документів.  
Не зважаючи на це, місцевий суд в підготовчому судовому засіданні дослідив докази на спростування  достовірності  інформації з постанов слідчого, визнав їх неправомірними та прийняв рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7  підставі   п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк  досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.  
У постанові об`єднаної палати ККС ВС від 17 лютого 2025 року (справа №283/1638/23) сформульовано висновок, який зводиться до того, що суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, з метою вирішення клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на підставі    п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, має право дослідити додані до клопотання процесуальні документи, в тому числі рішення слідчого, прокурора, слідчого судді.
При цьому за наявності вмотивованих заперечень учасників провадження, перевірка обґрунтованості і достовірності інформації з таких процесуальних документів здійснюється судом під час судового розгляду.
Отже, суд першої інстанції, визнаючи постанови слідчого неправомірними, не врахував те, що норми чинного КПК України не надають суду повноважень на стадії підготовчого судового засідання здійснювати перевірку обґрунтованості та достовірності інформації з таких процесуальних документів, оскільки з`ясування цих обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, так як ці обставини можуть бути перевірені судом під час судового розгляду.   
Крім того, місцевий суд залишив поза увагою той факт, що  рішення слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук під час досудового розслідування слідчим суддею не скасовувались, як наслідок дійшов передчасного висновку про наявність умов для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України. 
У контексті викладеного суд першої інстанції при постановленні ухвали щодо               ОСОБА_7 допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які у відповідності до   ст.412 КПК України є істотними, тому вона підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, а кримінальне провадження - призначенню до нового розгляду в суді першої інстанції. 
Під час нового розгляду суду першої інстанції належить врахувати викладене, розглянути кримінальне провадження з неухильним дотриманням вимог КПК України та ухвалити законне й обґрунтоване рішення. 
Оскільки під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції не виправив порушення, допущені місцевим судом, належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора, які є аналогічними доводам його касаційної скарги,   чим істотно  порушив вимоги ст.419 КПК України, тому  скасуванню підлягає  й ухвала апеляційного суду, а касаційна скарга - задоволенню.    
З цих підстав та, керуючись статтями 412, 434, 436,438 КПК України,Суд ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити. 
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 березня 2024 року  щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                  ОСОБА_3