ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/3222/24
Номер провадження 22-ц/818/991/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року                                 м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року в складі судді Шиховцової А.О. по справі № 646/3222/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі – АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 20096700401 від 23 січня 2018 року відповідачці було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн, який в подальшому збільшено до 54300 грн. 
Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 01 лютого 2024 року утворилась заборгованість за кредитом у загальному розмірі 89 230,28 грн, з яких: 54 210,53 грн – заборгованість за кредитом, 35 019,75 грн – заборгованість за відсотками.
Посилаючись на вказані обставини, АТ «ПУМБ» просив стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість та судові витрати.
30 травня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову.
Відзив мотивовано тим, що матеріали справи не містять підтверджень погодження нею умов Публічної пропозиції при зверненні до банку та інших умов кредитування. 
Роздруківки із сайту позивача не є належним доказами розміру заборгованості, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. 
Умови і правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ «ПУМБ» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року позов АТ «ПУМБ» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 20096700401 від 23 січня 2018 року у загальній сумі 89 230,28 грн, з яких: 54 210,53 грн – заборгованість за кредитом, 35 019,75 грн – заборгованість за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню у судовому порядку. 
На вказане судове 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лисенко Андрій Олександрович, подала апеляційну скаргу, в якій, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано доказів укладання мж сторонами кредитного договору на наведених банком умовах, а тому підстави для стягнення заборгованості відсутні.
В заяві № 200967003401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23 січня 2018 року процентна ставка за користування кредитними коштами не вказана.
Інші документи, на які посилається банк в обґрунтування позову – Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджена рішенням Правління ПАТ «ПУМБ», протокол № 653 від 30 травня 2017 року, нею узгоджені не були, а тому не свідчать про обізнаність про умови кредитування.
Паспорт до споживчого кредиту не є належними доказами по справі, оскільки є документом, який містить інформацію, яка надавалась споживачу до укладення договору.
Також, АТ «ПУМБ» не надано доказів на підтвердження факту передачі грошових коштів саме як кредиту.
Відзив на вказану апеляційну скаргу надано не було.
Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше, ніж 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 січня 2018 року ОСОБА_1 підписала заяву № 20096700401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 8 зворот).
Підписанням вказаної заяви відповідачка беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.
Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1 просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях, надати кредитну картку № НОМЕР_2 та встановити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за заявою, кредитний ліміт у сумі 1 000,00 грн.
Заявою передбачено, що розрахунковий день — 30 число місяця; платіжна дата — 30 число місяця; строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки.
Підписанням заяви ОСОБА_1 підтвердила, що нею отримана у непошкодженому стані картка і ПІН, а також, що з правилами користування платіжною карткою ознайомлена та зобов`язується їх дотримуватись.
23 січня 2018 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Водночас, згідно відмітки у Паспорті споживчого кредиту інформація, зафіксована у ньому, є актуальною до 23 січня 2018 року (а.с. 9).
Відповідно до Довідки про збільшення кредитного ліміту, 23 січня 2018 року ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт у сумі 1 000,00 грн, який в подальшому збільшено до 54300 грн (а.с. 24).
Відповідно до розрахунку заборгованості, що станом на 01 лютого 2024 року за відповідачкою обліковується заборгованість за кредитним договором № 20096700401 від 23 січня 2018 року у розмірі 89 230,28 грн, з яких: 54 210,53 грн — заборгованість за кредитом; 35 019,75 грн — заборгованість за процентами (а.с. 24 – 28).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ПУМБ").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ «ПУМБ» вказувало, що порядок укладання та виконання умов кредитного договору, у тому числі й щодо встановлення кредитного ліміту, нарахування відсотків регламентовано на Публічною пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з нею, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом змінювались.
Спірний документ не підписано відповідачкою, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла ОСОБА_1 та погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування від 23 січня 2018 року.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» відповідачка розуміла та погодилася з ними при зверненні до позивача з метою отримання банківських послуг.
Крім того колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною 3 цієї статті (частина 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.
Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, провадження №61-14545сво20.
Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Як вбачається з виписки по картці за період з 23 січня 2018 року по 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 активно користувалася карткою, проводила нею розрахунки, знімала кошти та поповнювала картку. Жодних заяв до Банку про непогодження зі зміною кредитного ліміту нею не подавалось.
Проте, відповідно до виписки по картці, позивач нараховував відповідачу в рахунок заборгованості за кредитом відсотки та страхові платежі, правомірність нарахування яких позивач не довів перед судом, у зв`язку з чим сума заборгованості відповідачки за Договором складає лише різницю між фактично отриманими коштами та загальною сумою фактично внесених коштів на рахунок. 
Із виписки по картці вбачається, що за період з 23 січня 2018 року по 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 було внесено 133956 грн, фактично витрачено 131878,60 грн, а тому зважаючи, що сума коштів, що була внесена нею на рахунок є більшою ніж фактично витраченою судова колегія не вбачає підстав для стягнення заборгованості.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Отже, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про залишення позову АТ «ПУМБ» без задоволення..
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3 633,60 грн (а.с. 99). Зважаючи, що апеляційну скаргу задоволено, вказані витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .
Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного мешкання: АДРЕСА_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 червня 2025 року.

Головуючий                                                                Ю.М. Мальований

Судді                                                                        Н.П. Пилипчук

                                                                               В.Б. Яцина