Справа № 2-292/11                                Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л. 
Провадження № 22-ц/811/488/25                Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       13 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
секретаря Гаврилюк Я.Ю.
з участю представника боржника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритом судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2025 року у складі судді Луців-Шумської Н.Л. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, - 
встановив:
У січні 2025 року заявник ТзОВ «Кей Колект» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчого листа № 2-292/11, виданого Шевченківським районним судом м. Львова на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2011 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2025 року провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-292/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – закрито.
Не погоджуючись з ухвалою, таку в апеляційному порядку оскаржив заявник ТОВ «Кей-Колект», вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. 
Зокрема зазначає, що розділ VI ЦПК України регулює розгляд процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) і розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень. Заява з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішеньу цивільних (господарських) справах, у тому числі і про видачу дубліката виконавчого документа підлягає розгляду без відкриття провадження у справі. 
Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконання судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом.
Аналогічні твердження та висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року по справі №186/871/14-ц, де Верховний Суд виснував, що державний/ приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поаднням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це потрібно аби виконати судове рішення. 
Тому вважає, що ухвала про відмову в задоволенні заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконання судового рішення, не може бути підставою для закриття провадження у справі за п. 3 частини першої статті 255 ЦПК України. 
Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2025 року та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «Кей-Колект» про видачу дублікату виконавчого документата поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пащук А.І. висловила свої заперечення. Звертає увагу суду на те, що ТОВ «Кей-Колект» звертається до суду із аналогічною заявою не вперше. Строк для пред`явлення виконавчого листа №2-292/11 до виконання закінчився 26.03.2013 року. З наданих суду доказів встановлено, що ні ПАТ «УкрСиббанк», ні його правонаступник ТзОВ «Кей-Колект» протягом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не вживали жодних дій для пред`явлення цього листа до виконання. Станом на сьогодні позивач пропустив фактично 9 років. Хоча позивач і звертався до суду із заявми про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, однак Шевченківський районний суд такі заяви неодноразово залишав без задоволення або без розгляду повертав. 
Додає, що чиним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення з такою заявою в межах встановленого законом строку для звернення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. 
Стягувачем у заяві не наведено наявність об`єктивних причин такого тривалого часу незвернення до відділу ДВС щодо вказаного виконавчого провадження. 
Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ Кей-Колект». 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника Пащука А.І. на заперечення доводів скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з такого.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 31.08.2021 за заявою ТзОВ «Кей Колект» вже вирішено питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа в зазначеній цивільній справі.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів враховує таке.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.03.2012, задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту № 11306940000 від 28.02.2008 достроково 105720,54 долари США несплаченої частини кредиту, що по курсу НБУ станом на 15.11.2011 складає 843 893грн.07коп., 19 197,61 доларів США прострочених відсотків за користування кредитом, що по курсу НБУ станом на 15.11.2011 складає 153 241грн 08коп., 100 доларів США пені, що по курсу НБУ станом на 15.11.2011 складає 798грн. 23коп., 500грн. штрафу та 1820грн. судового збору. У задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про дострокове стягнення коштів за Договором про надання споживчого кредиту № 11393188000 від 11.09.2008 – відмовлено.
23.05.2012 року представник ПАТ «УкрСиббанк» отримав чотири виконавчі листи по справі № 2-292/11 від 15.05.2012 року.
13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ТзОВ «Кей Колект» укладено Договір Факторингу №2, за яким право вимоги кредитної заборгованості ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 11306940000 від 28.02.2008 відступлено ТзОВ «Кей Колект», складено акт приймання-передачі прав вимоги.
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 05.06.2018 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18.02.2013 року про відмову про заміну сторони виконавчого провадження та проведено заміну сторони виконавчого провадження, а саме ПАТ «УкрСиббанк» на ТзОВ «Кей Колект» у справі №2-292/11.
Водночас, постановами Апеляційного суду Львівської області від 05.06.2018 року залишено без змін ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 15.01.2014 року та від 06.06.2017 року, якими відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Укрсиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих листів №2-292/2011 від 15.05.2012 року.
Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.03.2021 року та ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.05.2021 року заяву ТзОВ «Кей Колект» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-292/11 повернуто без розгляду, з підстав недодотримання вимог ст. 183 ЦПК України.
16.06.2021 року ТзОВ «Кей Колект» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа № 2-292/11, виданого Шевченківським районним судом м. Львова на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2011 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на те, що цей строк пропущено не з вини стягувачів, оригінал виконавчого листа ТОВ «Кей Колект» не отримував.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-292/11 за позовом ублічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – відмовлено.
24.01.2025 року заявник ТОВ «Кей Колект» знову звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчого листа № 2-292/11, виданого Шевченківським районним судом м. Львова на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2011 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Як вказує заявник, рішення суду про стягнення солідарно заборгованості не виконане, виконавчі листи втрачені поза волею стягувача, а строк пред`явлення виконавчого документа пропущений через відсутність у належного стягувача інформації про місцезнаходження виконавчого документу.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана з попередніми частинами єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає в захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.
Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.
До процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, належить, зокрема, звернення судових рішень до виконання, виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мирова угода в процесі виконання, відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання, зупинення виконання судового рішення, заміна сторони виконавчого провадження (розділ VІ ЦПК України).
Розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.
Отже, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судових рішень (стаття 433 розділу VI ЦПК України).
За положеннями статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
Системний аналіз норм ЦПК свідчить про те, що при надходженні заяв, подань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), суд має постановити ухвалу про прийняття заяви/подання до свого провадження та призначення судового засідання.
В свою чергу, пункт 3 частини першої статті 255 ЦПК України визначає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Однак, ці підстави спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який уже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Разом з тим, такі підстави не підлягають до застосування при вирішенні процесуальних питань пов`язаних із виконанням судових рішень, зокрема і щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі №186/871/14-ц (провадження №14-97цс24) суд касаційної інстанції сформував правовий висновок щодо процесуальних дій суду за повторно поданими заявами, передбаченими розділом VI ЦПК України, зазначивши у вказаному розділі ЦПК України врегульовано розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав (пункт 58).
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що суди повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета.
Також у постанові від 13 листопада 2024 року у справі № 186/871/14-ц (провадження №14-97цс24) Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний/приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України).
Закриваючи провадження у даній справі за заявою ТОВ «Кей-Колект», суд першої інстанції зазначеного не врахував.
В свою чергу, відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.
Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третястатті 44 ЦПК України).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №757/61850/18-ц (провадження №61-22707св19) та від 15 липня 2021 року у справі №420/698/21 (провадження №К/9901/18953/21).
Європейський суду з прав людини застосовуючи підпункт «а» пункту 3статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(даліКонвенція) оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02).
Відповідно до практики ЄСПЛ право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.
Отже, наявність ухвали про відмову у задоволенні (про задоволення) заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, може бути підставою застосування наслідків, визначених пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України (подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.
З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції не можна вважати обґрунтованими та такими, що відповідають завданням цивільного судочинства, яке полягає у справедливому та неупередженому вирішенні справ із метою ефективного захисту порушених прав.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим скасовує ухвалу суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.
Разом з тим, заявник в апеляційній скарзі просив апеляційний суд розглянути його заяву по суті та ухвалити судове рішення, задовольнивши вимоги заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа. 
Однак, вказана вимога апеляційної скарги не може бути задоволена апеляційним судом, оскільки це суперечить нормам п. 6 ч. 1 ст. 374 та ст. 379 ЦПК України, якими визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а не вирішувати її по суті.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд помилково закрив провадження у справі, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 травня 2025 року.

Головуючий         А.В. Ніткевич

Судді:                                                        С.М. Бойко

С.М. Копняк