КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №33/824/186/2025
справа №939/844/24
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 травня 2025 року                                                                                    м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
встановив:
Відповідно до даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №276060 від 31 березня 2024 року, ОСОБА_2 31 березня 2024 року об 11:15 годині, в смт. Бородянка, по вулиці Індустріальна-Заводська, рухаючись на автомобілі ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 "Дати перевагу в русі", допустила зіткнення з автомобілем AUDI, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, здійснюючи маневр лівого повороту на другорядну дорогу. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні.
Постановою Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на не дотримання судом першої інстанції вимог щодо всебічного повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення.
Вказує, що покази свідка ОСОБА_3 , надані після ДТП на місці пригоди та у судовому засіданні різняться. Уважає, що такі є неспроможними, оскільки з місця розташування дорожнього знаку та транспортних засобів після ДТП можна зробити висновок, що ОСОБА_3 не був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди.
Уважає, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також є неспроможними.
Щодо показів свідка ОСОБА_6 вказує, що, на думку скаржниці, такий не був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди.
Вказує, що для підтвердження або спростування вини ОСОБА_2 потерпіла ОСОБА_1 звернулась до Української Експертної Компанії про проведення автотехнічного експертного дослідження та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_2 , та ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно висновку експерта №43 від 03 червня 2024 року в дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , убачається невідповідність вимогам пунктів 16.11, дорожнього знаку 2.1, пунктів 8.10, 1.10 ПДР України, та вказане знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Вказує, що характер пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що обидва автомобіля перебували у русі.
Зазначає, що траєкторія руху при повороті повинна бути найкоротшою, це було враховано водієм автомобіля Audi, але водій автомобіля ЗАЗ, грубо ігноруючи ПДР України, вимоги знаку 2.3, не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.1 "Надати дорогу", не надала право закінчити маневр лівого повороту водію ОСОБА_1 , в результаті чого автомобіль Audi отримав механічні ушкодження.
Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації та механічні пошкодження, виявлені і зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а також висновок експерта №43 від 03 червня 2024 року.
Зазначає, що не згодна з мотивами відхилення судом висновку експерта №43. Вказує, що для проведення експертизи експерту надано копії адміністративної справи із схемою місця ДТП та пояснення учасників справи, копії протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, фотознімки місця пригоди та відеозаписи.
Вказує, що матеріали справи не містять жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість проведення вказаної експертизи або таких, які б викликали сумніви в їх правильності.
Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП скасувати. Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
17 березня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення захисника ОСОБА_2 - адвоката Мірошника С.Б. на апеляційну скаргу.
Зазначає, що твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не був очевидцем ДТП ґрунтуються на припущеннях.
Зазначає, що водійка транспортного засобу Audi  ОСОБА_1 здійснила зіткнення із транспортним засобом ЗАЗ, який перебував у нерухомому стані, оскільки чекав поки автомобіль Audi поїде.
Щодо висновку експерта, на який посилається скаржниця, вказує, що такий виготовлено за зверненням ОСОБА_1 , проте самого звернення матеріали справи не містять.
Посилається на суперечність вихідних даних, наданих для проведення дослідження. Зокрема, у пункті 2 вихідних даних вказано, що автомобіль ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , в`їхав у автомобіль Audi, д.н.з. НОМЕР_2 . У пункті 4 зазначено, що автомобіль ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , перед ДТП стояв. У пункті 5 міститься інформація, що автомобіль ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , стояв на місці в момент ДТП.
Звертає увагу, що у пункті 1 дослідження експерт оперує показником - відстань, коли виникла небезпека для руху автомобіля Audi, яка складає 5 метрів. Проте такої інформації немає у вихідних даних.
Вказує, що сама ОСОБА_1 у судових засіданнях із розгляду Бородянським районним судом Київської області справ №939/844/24 і №939/843/24 заявила, що автомобіль ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зіткнувся з її автомобілем.
Крім цього, із висновку експерта не убачається, чи врахував експерт у розрахунках той факт, що місце зіткнення автомобілів не відповідає позначці на схемі ДТП.
Висновок експерта містить посилання на порушення ОСОБА_2 вимог пункту 8.10 ПДР України. Звертає увагу, що висновок не містить інформації про те, яким чином водійка транспортного засобу ЗАЗ-110207 порушила вказаний пункт, який стосується регульованого перехрестя.
Стверджує, що висновок експерта у пункті 3 розділу дослідження є неспроможнім ані з технічної, ані з юридичної точки зору, тому не може бути використаний при вирішенні Бородянським районним судом Київської області справ №939/844/24 і №939/843/24.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.
В судовому засіданні адвокат Горбаченко М.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала подану апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити. Послалась на висновок експерта №43, який складено на підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Зазначила, що водійка ОСОБА_2 мала виконати вимоги пункту 16.11 ПДР України та надати перевагу у русі транспортному засобу, що здійснював поворот із головної дороги на другорядну.
Захисник ОСОБА_2 ? адвокат Мірошник С.Б. проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Зазначив, що транспортний засіб ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 на виконання вимог пункту 16.11 ПДР стояв на перехресті надаючи перевагу у русі транспортному засобу Audi під керуванням ОСОБА_1 . Стверджує, що дії ОСОБА_2 на момент ДТП повністю відповідали положенням ПДР, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. Звернув увагу на сліди юзу коліс, що направлені у зворотній бік, що свідчить про те, що транспортний засіб ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у нерухомому стані.
ОСОБА_2 заперечувала проти задоволень апеляційної скарги. Вказала, що рухалась у відповідності до ПДР України, надала перевагу в русі автомобілю Audi, що рухався головною дорогою, проте останній під керуванням ОСОБА_1 здійснив зіткнення із стоячим автомобілем, яким керувала ОСОБА_2 ..
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дослідивши фото та відеофайли, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Статтею 1 КУпАП визначено:
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 9 КУпАП визначено:
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтею 23 КУпАП визначено:
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до статті 251 КУпАП:
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД №276060 від 31 березня 2024 року, ОСОБА_7 31 березня 2024 року об 11:15 годині, в смт. Бородянка, по вулиці Індустріальна-Заводська, рухаючись на автомобілі ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті, виїжджаючи з другорядної дороги не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 "Дати перевагу в русі" допустила зіткнення з автомобілем AUDI, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, здійснюючи маневр лівого повороту на другорядну дорогу. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні (а.с. 2).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 31 березня 2024 року убачається, що 31 березня 2024 року близько 11:15 він став свідком ДТП. Показав, що автомобіль Ауді рухався по вулиці Заводській та з`їжджаючи на перехрестя з головної дороги на другорядну де (як в  оригіналі "на перехресті стояв автомобіль Таврія") перед перехрестям стояв автомобіль Таврія, автомобіль марки Ауді здійснив маневр повороту ліворуч та здійснив зіткнення з автомобілем Таврія, що стояв перед перехрестям на другорядній дорозі (а.с. 7).
ОСОБА_2 у письмових поясненнях від 31 березня 2024 року показала, що рухалась з другорядної дороги на головну. Надала перевагу у русі автомобілю з д.н.з. НОМЕР_2 , зупинивши машину д.н.з. НОМЕР_1 . Водій іншого транспортного засобу, рухаючись з головної на другорядну дорогу, не впевнилась в безпечності руху і в`їхала в транспортний засіб ОСОБА_2 , тому що відволіклась на щось і опустила голову. В`їхала в транспортний засіб ОСОБА_2 , що був зупинений і стояв на місці (а.с.8).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 31 березня 2024 року остання рухалась з вулиці Заводська до вулиці Індустріальна. Під`їхавши до перехрестя і маючи перевагу в русі, оскільки рухалась по головній дорозі, впевнилась у відсутності перешкод справа, продовжила рух ліворуч. Автомобіль, що рухався з другорядної дороги ЗАЗ Таврія, д.н.з. НОМЕР_1 , не надавши перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_1 здійснив зіткнення (а.с. 9).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 30 травня 2024 року, наданих адвокату Мірошник С.Б., свідок пояснив, що в момент ДТП перебував під навісом фасадної сторони приміщення ПП "Тайкун". З лівої сторони вул. Індустріальна, що примикає до перехрестя у якості другорядної дороги, виїхав на перехрестя в напрямку а/д Київ-Ковель автомобіль ЗАЗ-110207 «Таврія», д.н.з. НОМЕР_1 . Під`їжджаючи до перехрестя автомобіль призупинився перед перехрестям в районі знаку «Дати дорогу» і виїхав на перехрестя дуже повільно і зупинився. Тобто зупинився на відстані біля 5 м після початку перехрестя та після знаку «Дати дорогу». Із-за кута будівлі ПП «Тайкун» по вул. Заводська виїхав автомобіль Ауді, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 дивилась вправо, в сторону головної дороги - правої частини вул. Індустріальної по ходу руху свого автомобіля і повільно під`їжджала до перехрестя. Призупинилась, пересвідчилась, що справа немає перешкоди і почала рух з поворотом вліво. В цей час автомобіль ЗАЗ-110207 «Таврія» продовжував стояти на перехресті (а.с.28).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих адвокату Мірошнику С.Б. 30 травня 2024 року, пояснила, що керувала транспортним засобом ЗАЗ "Таврія", д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Індустріальна в напрямку а/д Київ-Ковель. Під`їжджаючи до перехрестя з примикаючою з правого боку вул. Заводська в с. Бородянка Бучанського району Київської області рухалась до перехрестя із швидкістю близько 30 км/год. Під`їжджаючи до вказаного перехрестя перед знаком "Дати дорогу", зупинилась. Подивилась направо, автомобілів справа не помітила. Через погану видимість почала повільної виїжджати на перехрестя, десь за 8 метрів після його початку знову зупинилась, щоб пересвідчитись у відсутності перешкоди справа для руху транспортного засобу. Зупинившись, побачила автомобіль Ауді, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Проїхавши будівлю ПП "Тайкун" увімкнула сигнал лівого повороту, але ОСОБА_1 при цьому дивилась праворуч і опустила голову вниз. Автомобіль Ауді продовжував рух в бік ТЗ під керуванням ОСОБА_2 . Після удару Ауді продовжувала рух і відтягнула автомобіль ЗАЗ "Таврія" по ходу свого руху близько 1,5 м (а.с. 29).
У письмових поясненнях від 30 травня 2024 року, наданих адвокату Мірошник С.Б., ОСОБА_4 пояснила, що перебувала у транспортному засобі ЗАЗ "Таврія" на передньому правому сидінні. Автомобіль рухався по вулиці Індустріальній в с. Бородянка Бучанського району Київської області в напрямку а/д Київ-Ковель. Під`їжджаючи до перехрестя ОСОБА_2 призупинила автомобіль і зупинилась на початку перехрестя. Перед перехрестям автомобіль декілька раз призупинився, і виїхав на перехрестя повільно, оскільки справа була дуже погана оглядовість. ОСОБА_2 виїхала на початок перехрестя, зупинилась. Місце зупинки автомобіля було на полосі його руху та на відстані близько 8 м. після початку перехрестя. Оскільки автомобіль зупинився і не рухався ОСОБА_4 зрозуміла , що праворуч їде автомобіль і повернула голову направо. Побачила автомобіль Ауді, що рухався прямо на автомобіль ЗАЗ "Таврія". У ОСОБА_1 була опущена голова донизу, відповідно на дорогу водійка не дивилась. Автомобіль рухався повільно і повертав ліворуч. Автомобіль Ауді передньою частиною зіткнувся з передньою правою частиною автомобіля ЗАЗ "Таврія", що зупинився. Після зіткнення автомобіль Ауді продовжував рухатись і просунув автомобіль ЗАЗ "Таврія" близько 1,5 м до лівого краю проїжджої частини (а.с. 30).
Відповідно до висновку експерта №43 за результатами автотехнічного експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, складеного 03 червня 2024 року на замовлення ОСОБА_8 :
-         в даній дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Audi Q5, убачати невідповідність вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не має підстав технічного характеру;
-         в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 убачаються невідповідності вимогам п. 16.11, дорожнього знаку 2.1, п. 8.10, 1.10 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди;
-         в даній дорожньо-транспортній ситуації невідповідність вимогам пункту 16.11, дорожнього знаку 2.1, пунктів 8.10, 1.10 ПДР України водієм автомобіля ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , знаходяться в причинному зв`язку виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.45-49).
12 червня 2024 року ОСОБА_5 надав до суду письмові пояснення, які в цілому збігаються із поясненнями, наданими ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 52).
12 червня 2024 року ОСОБА_9 надав до суду письмові пояснення, згідно яких вказав, що 31 березня 2024 року він прогулювався по вулиці Індустріальна в бік вулиці Заводська в с. Бородянка Десь за 60 м до зазначеного перехрестя він побачив, як автомобіль ЗАЗ 110207 "Таврія", під`їжджаючи до перехрестя, зупинився перед знаком "Дати дорогу", а потім повільно почав рухатись до перехрестя, і за 5-7 м. після початку перехрестя, зупинився на перехресті на своїй смузі руху. У автомобіля світились "стопи". В такому положенні (із увімкненими стоп сигналами) автомобіль ЗАЗ простояв щонайменше 5 секунд. Після цього ОСОБА_9 побачив, що справа виїхав на перехрестя автомобіль Ауді, що не гальмуючи в`їхав у автомобіль ЗАЗ-110207 "Таврія". Вказав, що на момент зіткнення автомобіль ЗАЗ перебував у нерухомому стані (а.с. 53).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.
Надаючи оцінку доводам та запереченням учасників дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд виходить із такого.
Установлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась на нерегульованому перехресті.
Згідно пункту 1.10 ПДР України перехрестя ? місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
З матеріалів справи убачається, що черговість проїзду транспортних засобів на вказаній ділянці врегульовано дорожніми знаками. Зокрема, із сторони руху ОСОБА_2 установлено дорожній знак 2.1. "Дати дорогу", згідно якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України дати дорогу ? вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.
Наявність вказаного знаку не заперечується і ОСОБА_2 у своїх поясненнях як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції.
Отже, установлено, що водійка ОСОБА_2 рухалась другорядною дорогою, водійка ОСОБА_1 рухалась головною дорогою та на перехресті здійснювала маневр повороту ліворуч на другорядну дорогу, по якій рухалась ОСОБА_2 .
З матеріалів справи установлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась безпосередньо на перехресті нерівнозначних доріг, що підтверджується схемою місця ДТП, фото- та відеофайлами, що містяться у матеріалах справи.
Схема ДТП підписана обома учасницями дорожньо-транспортної пригоди та зауважень не містить.
Аналіз положень ПДР України дозволяє зробити висновок, що вимоги дорожнього знаку 2.1 слід виконати перед перехрещенням проїзних частин.
Із наданих пояснень ОСОБА_2 убачається, що остання на виконання вимог дорожнього знаку 2.1 зупинила транспортний засіб, проте через погану видимість у зв`язку із рослинністю продовжила повільно рух у напрямку перехрестя. При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_2 щодо поганої видимості та рослинність, оскільки  згідно фото із місця події територія з правого боку від місця ДТП не є вкритою рослинами  на стільки, щоб унеможливлювати достатню видимість, при цьому, місце зіткнення відбулось достатньо далеко від початку заокруглення проїжджої частини, фактично на перехресті. Зокрема, згідно даних схеми місця ДТП праве заднє колесо знаходиться на відстані 0,45 м від початку заокруглення проїжджої частини.
Установлено, що фото із місця події та схема місця ДТП містять дані про сліди юзу переднього правого колесу транспортного засобу ЗАЗ, направлені назад та ліворуч. Апеляційний суд зазначає, що такі не свідчать про те, що транспортний засіб ЗАЗ перед ДТП перебував у нерухомому стані. Наведене свідчить про те, що безпосередньо у момент контакту транспортних засобів водійка транспортного засобу ЗАЗ здійснювала гальмування.
Апеляційний суд уважає належним та допустимим доказом у цій справі висновок  експерта №43 за результатами автотехнічного експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, складений 03 червня 2024 року.
Суд враховує, що експертом були досліджені копії матеріалів адміністративної справи зі схемою місця ДТП та поясненнями учасників ДТП, копіями протоколів про адміністративне правопорушення, фотознімками та відеозаписами. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від надання висновку.
Висновки експерта узгоджуються з іншими дослідженими у справі доказами.
Суд апеляційної інстанції не приймає дані показів свідків про те, що водійка автомобіля ЗАЗ зупинила транспортний засіб перед початком перехрестя, оскільки такі суперечать іншим матеріалам справи і ґрунтуються на суб`єктивному сприйняттю цими особами обставин дорожньо-транспортної пригоди. 
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Мірошника С.Б. в тій частині, що висновок експерта містить суперечливі дані з посиланням на те, що у пункті 2 вихідних даних вказано, що  автомобіль ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , в`їхав в автомобіль Audi, д.н.з. НОМЕР_2 . У пункті 4 зазначено, що автомобіль ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , перед ДТП стояв, у пункті 5 міститься інформацію, що автомобіль ЗАЗ-110207, д.н.з. НОМЕР_1 , стояв на місці в момент ДТП. Зазначені пункти викладені в розділі «Вихідні дані та обставини справи», та у наведених пунктах безпосередньо процитовано пояснення, надані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в главі «Дослідження» було проаналізовано у сукупності з іншими даними.  
Доводи захисника Мірошника С.Б. в тій частині, що висновок експерта містить, у тому числі, посилання на порушення ОСОБА_2 вимог пункту 8.10 ПДР України, при цьому не містить безпосередньо звернення ОСОБА_1 , а також інші доводи сторони захисту в частині незгоди із висновком експерта, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не спростовують висновок експерта щодо недотримання ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу".
Дані наданих захисником Мірошником С.Б. фотознімків та відеофайлу не містять інформації про дотримання ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу".
Отже, із досліджених у справі доказів у їх сукупності можна зробити висновок, що ОСОБА_2 не виконано вимог дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", зокрема не надано перевагу в русі транспортному засобу, що рухався головною дорогою та здійснював поворот ліворуч з головної дороги на другорядну.
Суд першої інстанції зібраних у справі доказів у їх сукупності не проаналізував та зробив помилковий висновок про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, урахувавши установлені обставини, апеляційний суд робить висновок, що оскільки на момент розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення спливли, провадження у справі слід закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
Керуючись статтями 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП ? закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                   Н.В. Поліщук