П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/39288/24	

 	Головуючий в 1 інстанції: Бабенко Д.А.                                  Дата і місце ухвалення: 18.02.2025р., м. Одеса                                                                       	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням;
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з 01.11.2016р. по 31.12.2017р. в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з 01.11.2016р. по 31.12.2017р. у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні та на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 31.01.2020р. №50-ОС був виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення. В порушення вимог Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 та наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008р. №425 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» під час проходження служби відповідачем не нараховано та не виплачено на користь ОСОБА_1 : винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавку за кваліфікацію з 01.11.2016р. по 31.12.2017р. у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294; винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням. На звернення позивача до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) із заявою щодо нарахування та виплати вказаних винагороди та надбавки у належному розмірі відповідач відмовив в її задоволенні, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 50% від 1 посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби.
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з 01.11.2016р. по 31.12.2017р. в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з 01.11.2016р. до 31.12.2017р. у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 50% від 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 20-річної календарної військової служби.
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 18.02.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні питання про наявність у позивача права на виплату грошової винагороди за 15 та 20 років безперервної календарної військової служби судом першої інстанції враховано лише положення наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008р. №425 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», прийнятого на виконання постанови КМУ №1294. При цьому, судом залишено поза увагою, що Адміністрацією Державної прикордонної служби України в межах повноважень було додатково впорядковано розміри виплат даної винагороди  шляхом прийняття наказів від 04.02.2009р. №75 «Про заходи з виконання бюджету на 2009 рік» та від 14.04.2014р. №34 «Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у 2014 році». Зазначені накази видано Адміністрацією Державної прикордонної служби на виконання Постанови №1294 та Інструкції №425, як спеціальні нормативні акти. А відтак, у 2009 році та в 2014 році відповідачем правильно визначено та виплачено позивачу додаткову винагороду за тривалість безперервної військової служби 15 та 20 років в розмірі 50% установленого розміру. 
Апелянт вважає необґрунтованим неприйняття судом першої інстанції до уваги положень наказів від 04.02.2009р. №75 та від 14.04.2014р. №34 з підстав їх не реєстрації в Міністерстві юстиції України. Зазначає, що положення вказаних наказів не зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи і законні інтереси громадян, а тому не підпадають під вимоги п.4 Положення №731 і не підлягають обов`язковій реєстрації в Міністерстві юстиції України. До того ж, в Адміністрації Державної прикордонної служби України декілька разів проводилися перевірки стану правової роботи, в т.ч. перевірки додержання законодавства про державну реєстрацію, і у разі виявлення порушень щодо реєстрації наказів від 04.02.2009р. №75 та від 14.04.2014р. №34 відповідні накази були б скасовані або витребувані на державну реєстрацію. 
Що стосується надбавки за кваліфікацію, то апелянт зазначає, що як в епізоді з виплатою грошової винагороди за 15 та 20 років безперервної календарної військової служби, відповідно до п.7 Постанови №1294 в 2016-2017р.р. виплата видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розмірі, як було додатково упорядковано відповідними наказами. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).
На підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 31.01.2020р. №50-ОС позивач звільнений з військової служби у запас.
Відповідно до особистої картки грошового забезпечення позивача №2049 за 2009 рік  посадовий оклад позивача становив 740,00 грн., оклад за військовим званням - 60,00 грн., винагорода за 15 років безперервної військової служби - 400,00 грн.
Відповідно до особистої картки грошового забезпечення позивача №2049 за 2014 рік посадовий оклад позивача становив 740,00 грн., оклад за військовим званням - 65,00 грн., винагорода за 20 років безперервної військової служби - 618,75 грн.
Крім того, у період з 01.11.2016р. до 31.12.2017р. позивачу нараховувалась надбавка за кваліфікацію 2-го класу у розмірі 2,5%.
Згідно особистих карток грошового забезпечення позивача №2049 за 2016 рік та №2049 за 2017 рік останньому виплачувалась надбавка за кваліфікацію за листопад та грудень 2016 року у розмірі 27,87 грн., а з січня по грудень 2017 року у розмірі 19,00 (всього за рік 228,00 грн).
08.12.2024р. ОСОБА_1 звернувся до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) із заявою, в якій просив виплатити винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням, винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням, а також направити на адресу позивача довідку про нараховану та виплачену надбавку за кваліфікацію із зазначенням періоду такої виплати.
Листом від 12.12.2024р. за №09/Б-14311/14158 відповідач повідомив позивача, що відповідно до наказів Адміністрації Державної прикордонної служби «Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби у 2016, 2017, 2018 роках» додаткові види грошового забезпечення, визначені в додатку 25 до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виплачуються у розмірі 50 відсотків установленого згідно із зазначеним додатком розміру, надбавка за класну кваліфікацію виплачена у повному обсязі відповідно до наказів. Винагорода за 15 та 20 років безперервної військової служби виплачена відповідно у липні 2009 та у травні 2014 року.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткових видів грошового забезпечення у встановленому законодавством розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача, що відповідачем незаконно здійснено виплату на його користь винагороди за безперервну військову службу за 15 та 20 років безперервної служби у розмірі 50% від встановлених Інструкцією №425 розмірів. Суд зазначив, що наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008р. №425 упорядковано додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28 до Постанови №1294, а тому з 29.06.2008р. у відповідача існував обов`язок щодо виплати позивачеві винагороди за тривалість безперервної календарної військової служби у розмірі, встановленому у додатках 25-28 до Постанови №1294 та підпунктах 3.13.1 пункту 3.13, підпункту 3.25.1 пункту 3.25 розділу ІІІ Інструкції №425, а не у розмірі 50 відсотків від установленого розміру у Додатках до постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007р. та у розділі ІІІ Інструкції №425. Аналогічно, за висновками суду, позивачу мала нараховуватись та виплачуватись надбавка за кваліфікацію у період з 01.11.2016р. до 31.12.2017р. у розмірі 5% від посадового окладу, а відповідачем протиправно здійснено виплату позивачу надбавки за кваліфікацію за  вказаний період в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04.02.2009р. №75, від 14.04.2014р. №34, від 06.06.2016р. №493-ОС та від 13.02.2017р. №136-ОС, якими встановлено обмеження виплати додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Інструкцією №425 (у розмірі 50%), зазначивши, що зазначені накази не зареєстровані у Міністерстві юстиції України. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII, яким передбачено, зокрема:
- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (частина перша статті 9 Закону №2011-XII);
- до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону №2011-XII);
- грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII);
- грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина четверта статті 9 Закону №2011-XII).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007р. №1294 (далі - Постанова №1294) затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї Постанови.
Приписами пункту 2 Постанови №1294 передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Так, Додатком №25 Постанови №1294 передбачені, зокрема такі додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Держприкордонслужби:
надбавка за кваліфікацію 2-го класу у розмірі 5 відсотків посадового окладу;
винагорода за тривалість безперервної військової служби (посадовий оклад і оклад за військовим званням): за 15 років у розмірі 1 посадового окладу і окладу за військовим званням; за 20 років у розмірі 1,5 посадового окладу і окладу за військовим званням.
Приписами пункту 11 Постанови №1294 надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Наведені приписи дають підстави вважати, що Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України, упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.
Одночасно, у пункті 7 Постанови №1294 зазначено, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.
З аналізу наведених норм слідує, що до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру.
20.05.2008р., на виконання пункту 2 Постанови №1294, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України, яка набрала чинності 29.06.2008р. (далі - Інструкція №425).
У розділі ІІІ цієї Інструкцією визначено порядок, умови та розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови №1294.
Так, відповідно до підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу ІІІ Інструкції №425, особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу.
Згідно з підпунктом 3.25.1 пункту 3.25 розділу ІІІ Інструкції №425 (чинної на час виплати позивачу винагороди за тривалість безперервної календарної військової служби), військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах: 15 років - 1 розмір посадового окладу і окладу за військовим званням; 20 років - 1,5 розміру посадового окладу і окладу за військовим званням; 25 років - 2,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням; 30 років - 2,5 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням; 35 і кожні наступні п`ять років - 3,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням. 
Тому, з 29.06.2008р. - дати набрання чинності Інструкцією №425, виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови №1294, в тому числі і винагороди за тривалість безперервної військової служби, надбавки за кваліфікацію,  виплачується у розмірах, встановлених цією Інструкцією №425.
Отже, з аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що дії відповідача, що призвели до нарахування та виплати позивачу надбавки за кваліфікацію та за тривалість безперервної військової служби у розмірі 50% установленого згідно із зазначеними додатками розміру, є протиправними та такими, що порушують право позивача на належне грошове забезпечення.
Апелянт стверджує, що щорічно Адміністрацією ДПС України на підставі Закону України «Про Державний бюджет України» та інших законів видавалися накази та розпорядження, яким було встановлено виплату додаткових видів грошового забезпечення здійснювати у розмірах, які виплачувалися позивачу.
Судом першої інстанції обґрунтовано відхилено посилання відповідача на накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04.02.2009р. №75 та від 14.04.2014р. №34, якими встановлено обмеження щодо виплати додаткових видів грошового забезпечення, які передбачені Інструкцією №425, у розмірі 50%, оскільки зазначені накази Адміністрації Державної прикордонної служби України, на відміну від Наказу №425, не зареєстровані у Міністерстві юстиції України, не оприлюдненні у встановленому законом прядку, що свідчить про безпідставність твердження відповідача про те, що ці накази є нормативно-правовим актом та підлягають обов`язковому застосуванню.
Положення наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04.02.2009р. №75 та від 14.04.2014р. №34 не узгоджуються з положеннями Інструкції №425, саме яку було розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», як це визначено пунктом 2 вказаної постанови КМУ.
Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги військової частини НОМЕР_2 та скасування рішення від 18.02.2025р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                                                          Повний текст судового рішення виготовлений  28 квітня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук