ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 685/172/25
Провадження № 33/820/319/25
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., адвоката Хомяка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,- 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 15.02.2025 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с-щі Теофіполь по вул. Береговій, 14 керував транспортним засобом Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з використанням приладу Drager Alcotest 6810 (заводський № ARBL - 0685). Згідно з проведеним тестом №1966 у видихуваному ним повітрі цифровий показник становить 2,08 ‰ алкоголю в крові. 
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки ґрунтується на доказах одержаних всупереч порядку визначеному законом. 
Вказує, що суддею першої інстанції не надано правильної оцінки факту безпідставної зупинки поліцейськими та відсутності факту порушення ОСОБА_1 ПДР перед зупинкою автомобіля. Незаконна зупинка автомобіля дає підстави стверджувати про незаконність, тобто недопустимість, усіх доказів здобутих в подальшому.
Суддею проігноровано той факт, що поліцейський після виготовлення протоколу про адміністративне правопорушення, не підписав цього протоколу, не зачитав його, не надав другого примірника для безпосередньо ознайомлення зі змістом документа і суттю правопорушення. Крім того, судом першої інстанції надано неправильну оцінку протоколу як доказу, та не враховано, що останній за формою не відповідає вимогам інструкції з оформлення адміністративних матеріалів, зокрема дод.1, дод.16, а також те, що інструкцією та іншим законодавством не передбачено його друк у формі касової стрічки на термопапері.
Зазначає, що поліцейські спільно із представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 організували викрадення ОСОБА_1 і незаконне позбавлення волі, та перемістили в ТЦК, обшукали, відібрали ключі від автомобіля і самовільно перемістили його. Відеозапис де зафіксовано вчинення злочинів щодо ОСОБА_1 вирізали.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 
       Заслухавши адвоката Хомяка О.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наведених у апеляційній скарзі підстав, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №248020 від 15.02.2025, 15.02.2025 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с-щі Теофіполь по вул. Береговій, 14 керував транспортним засобом Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з використанням приладу Drager Alcotest 6810 (заводський № ARBL - 0685). Згідно з проведеним тестом №1966 у видихуваному ним повітрі цифровий показник становить 2,08 ‰ алкоголю в крові.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; 
- чеком Драгеру;
- направленням на огляд водія транспортного засобу; 
- відеозаписом з місця події.
Долучені до справи докази є належними та допустимими, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
       Доводи апелянта щодо відсутності у працівників поліції підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_1 та відсутності доказів на підтвердження факту порушення останнім Правил дорожнього руху, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП  та має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону. 
       Згідно ч.4 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 24 вказаного Закону встановлено додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
 Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України. 
Під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок - не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Посилання апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вручалось направлення водія до медичного закладу апеляційним судом до уваги не береться, оскільки направлення водія на медичний огляд складається у тому випадку, коли особа погоджується на його проходження, а згідно відеозапису ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі. 
Не заслуговують на увагу і вимоги про те, що поліцейський після виготовлення протоколу про адміністративне правопорушення, не підписав цього протоколу, не зачитав його, не надав другого примірника для безпосередньо ознайомлення зі змістом документа і суттю правопорушення, оскільки з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не погодився на огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, не бажав ознайомитись з матеріалами про адміністративне правопорушення та відмовився від їх підписання.
Апеляційний суд відхиляє аргументи скарги щодо неналежної форми протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ч.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. Долучений до матеріалів справи роздрукований за допомогою спеціальних технічних засобів протокол за формою та змістом відповідає вимогам вищевказаної інструкції, тому є належним та допустимим доказом.
Доводи апелянта про те, що поліцейські спільно із представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 організували викрадення ОСОБА_1 і незаконне позбавлення волі, та перемістили в ТЦК, обшукали, відібрали ключі від автомобіля і самовільно перемістили його; відеозапис, де зафіксовано вчинення злочинів щодо ОСОБА_1 вирізали до уваги не беруться, оскільки апеляційний суд розглядає матеріали адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 в межах протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Ставлячи питання про скасування постанови, апелянт конкретних фактів порушення ст.ст. 256, 266 КУпАП, Інструкції №1452/735 органами поліції не навів, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Тож, апеляційний суд не вбачає у діях суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи, доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги та положення ст.ст.251, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. 
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького        
апеляційного суду                                                 Володимир БАРЧУК