ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/9775/24                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.,
суддів:                                                        Карпушової О.В.,
Мєзєнцева Є.І.,
При секретарі:                              Масловській К.І.
          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просила суд про:
-    визнання протиправним і скасування рішення від 16.07.2024 №9711701121136 про перерахунок пенсії;
-    визнання протиправною відмову у перерахунку з 10.01.2023 пенсії з інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2024 та рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №580/11737/23;
-   зобов`язання відповідача на виконання вказаних вище судових рішень у справі №580/11737/23, ч.2 ст.42 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» здійснити з 10.01.2023 перерахунок і виплату її пенсії з інвалідності у розмірі пенсії за віком з урахуванням збільшеного показника заробітної плати у розмірі: з 10.01.2024 - 6186,32грн, з 01.03.2023 - 7405,03грн, з 01.03.2024 - 7994,37грн, індивідуального коефіцієнта зарплати 3,21014 (обчисленого з урахуванням довідки про заробітну плату №32), страхового стажу 42 роки 9 місяців 7 днів, понаднормованого стажу 22 роки, а також застосувати алгоритм розрахунку, викладений у ст.27, ч.2 ст.40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
з 10.01.2023 до 01.03.2023: 6186,32 *3,21014*0,42769 = 8423,48, за 22 роки понаднормованого стажу: 22*20,90=459,80, всього пенсії з 10.01.2023 до 01.03.2023: 8423,48+459,80=8883,28;
з 01.03.2023 до 01.03.2024:7405,03*3,21014*0,42769=10166,70, за 22 роки понаднормованого стажу: 22*20,90=459,80, усього з 01.03.2023 до 01.03.2024: 10166,70+459,80=10626,50, з урахуванням обмеження 1500 усього з 01.03.2023 до 01.03.2024:8883+1500=10383,28;
з 01.03.2024:7994,37*3,21014*0,42769=10980,27, за 22 роки понаднормованого стажу: 22*23,61=519,42, усього з 01.03.2024: 10980,27+516,42=11499,70.
Обґрунтовуючи зазначила, що відповідач невірно провів нарахування пенсії не врахував відомості, зазначені у вказаних вище судових рішеннях. На звернення заявою про перерахунок пенсії відповідач всупереч вимог закону відмовив.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.  
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, Довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №361302 підтверджується, що позивачці встановлена ІІ група інвалідності.
Із автоматизованої системи суду «Діловодство» суд першої інстанції встановив, що на розгляді Черкаського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа №580/11737/23 між тими ж сторонами. Рішенням від 11 січня 2024 року вказаний суд позов задовольнив частково. Визнав протиправним і скасував рішення відповідача від 19.09.2023 №971170121139 про відмову позивачці у перерахунку пенсії. Зобов`язав відповідача перерахувати з 10.01.2023 позивачці пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.33, ч.2 ст.40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням довідки про заробітну плату №32 за період з 01.09.1997 до 28.08.2005, страхового стажу в кількості 41 рік 9 місяців 7 днів (26 років 8 місяців 24дні + 15років 13днів - додаткового), доплати за понаднормовий стаж 21 рік та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум. Ухвалою від 29 січня 2024 року суд виправив описки, допущені в мотивувальній та резолютивній частинах, щодо дати досягнення позивачкою пенсійного віку, а саме повних 60 років, замість вказаної дати « 19.09.2020» вказавши вірну « 19.09.2021», замість вказаного додаткового страхового стажу « 15 років 13 днів» вказав вірний « 16 років 13 днів», замість вказаного загального страхового стажу « 41 рік 9 місяців 7 днів» вказав вірний « 42 роки 9 місяців 7 днів», замість вказаного понаднормативного стажу « 21 рік» вказав вірний « 22 роки».
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 24 травня 2024 року задовольнив частково апеляційну скаргу відповідача. Вказане вище рішення суду в частині задоволення позовних вимог про зобов?язання відповідача перерахувати з 10.01.2023 позивачці пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки скасував та ухвалив постанову, якою в задоволенні адміністративного позову у частині позовних вимог про застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки відмовив. В іншій частині рішення першої інстанції залишив без змін.
Перерахунком пенсії станом на 16.07.2024 підтверджується, що для виконання вказаних судових рішень відповідач прийняв рішення від 16.07.2024 №971170121139 про перерахунок пенсії позивачки, згідно з яким обчислив страховий стаж позивачки 41 рік 9 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності (501/100 * 12)*1) - 0.41750, розмір пенсії з 10.01.2023 до 31.12.2023 та з 01.01.2024 до 29.02.2024 (12084,25 * 0.41750) - 5045,17, доплату за понаднормовий стаж (за 21 рік) - 439,53грн, загальний розмір пенсії - 5484,70грн, розмір пенсії з 01.03.2024 до 31.03.2024, з 01.04.2024 до 18.09.2026 та з 19.09.2026 - довічно (12084,25 * 0.41750) - 5045,17, доплату за понаднормовий стаж (за 21 рік) - 495,81грн, загальний розмір пенсії - 5540,98грн.
29.08.2024 позивачка звернулася заявою до відповідача, в якій зазначила, що відповідач не виконав зазначені вище рішення судів. Тому просила провести з 10.01.2023 перерахунок її пенсії з урахуванням висновків судів та даних, які містяться у її пенсійній справі. Також у ній зазначила відповідні обчислення пенсії вказавши, що відповідач порушив ст.42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанову КМУ від 20.02.2014 №124, згідно з якими показники середньої заробітної плати: 6186,32, 7405,03, 7994,47, які враховані при обчисленні її пенсії до 10.01.2023, після рішення судів орган ПФУ їх не врахував. Визнаний судами страховий стаж становить 42 роки 9 місяців 7 днів, а понаднормовий стаж - 22 роки. Однак відповідач при обчисленні пенсії замінив страховий стаж на 41 рік 9 місяців 7 днів, а понаднормовий на 21 рік. Також відповідач порушив рішення судів, оскільки заробітну плату згідно з довідкою №32 перевів у гривню станом на вересень 2005 року, а не станом на 10.01.2023.
Відповідач листом від 16.09.2024 повідомив, що виконав постанову апеляційної інстанції у повному обсязі. Заробіток в російських рублях обчислено з урахуванням курсу російського рубля до української гривні, встановленого на дату призначення пенсії (грудень 2005 року). Розмір пенсії позивачки з 01.03.2024 становить 7830,97 грн
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулась до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058-IV).
Згідно з абз.1 ст.1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Стаття два Закону №1788-XII визначає, що за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.
Так, з 06.09.2005 позивачці призначена пенсія по інвалідності. 
Надалі вона зверталася до відповідача заявами про перерахунок пенсії. Також оскаржила у судовому порядку рішення відповідача від 19.09.2023 №971170121139 про відмову у перерахунку пенсії у зазначеній вище справі.
Як вірно встановлено судом, у цій позовній заяві позивачка обґрунтовує та просить суд визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 16.07.2024 №9711701121136 про перерахунок пенсії, наявність якого не підтверджена документально. При цьому, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта щодо того, що в тексті цієї вимоги було допущено технічну помилку, а саме невірно зазначено останню цифру номеру оскаржуваного рішення як « 6», замість « 9».
Водночас судом встановлено, що 16.07.2024 відповідач дійсно виніс щодо неї рішення, але для виконання вказаних вище судових рішень прийняв рішення №971170121139 щодо перерахунку її пенсії. Зважаючи, що суди вказали спосіб такого перерахунку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що правова оцінка та оскарження зазначеного рішення має відбуватися в порядку судового контролю в справі №580/11737/23 відповідно до вимог ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адже за вирішеним підставами спір вирішений. 
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
При цьому, позовні вимоги про визнання протиправною відмови у перерахунку з 10.01.2023 пенсії з інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2024 та рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №580/11737/23 і зобов`язання відповідача на їх виконання, ч.2 ст.42 Закону України №1058-IV, постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» здійснити з 10.01.2023 перерахунок і виплату її пенсії з інвалідності у розмірі пенсії за віком з урахуванням страхового стажу 42 роки 9 місяців 7 днів, понаднормованого стажу 22 роки, а також застосувати алгоритм розрахунку, викладений у ст.27, ч.2 ст.40 Закон України №1058-IV,- також вже вирішені судом та нові підстави спору відсутні. 
Таким чином, вказані вище позовні вимоги не підлягають задоволенню із-за відсутності реального спору та наявності підстав для судового контролю у вказаній справі.
Також судом вірно встановлено, що не обґрунтованою є позовна вимога зобов`язати відповідача урахувати збільшений показник заробітної плати у розмірі: з 10.01.2024 - 6186,32грн, з 01.03.2023 - 7405,03грн, з 01.03.2024 - 7994,37грн,- індивідуальний коефіцієнт зарплати 3,21014 (обчислений з урахуванням довідки про заробітну плату №32), оскільки суд апеляційної інстанції в частині урахування для перерахунку пенсії останніх трьох років не погодився з мотивами суду першої інстанції та відмовив у цій частині, а обов`язок вказати конкреті суми коштів та індивідувальний кофецієнт не підтверджено сукупністю доказів.
Доводи позивачки про те, що відповідач всупереч вимог законодавства та рішень судів під час розрахунку пенсії з 10.01.2023 застосував середню заробітну плату в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки у сумі 3764,40 грн та наявні підстави для застосування збільшених показників заробітної плати у розмірі: з 10.01.2024 - 6186,32 грн, з 01.03.2023 - 7405,03 грн, з 01.03.2024 - 7994,37 грн стосуються вирішених правовідносин, які перестали бути спірними, вирішені судом у справі №580/11737/23.
Щодо індексації пенсії, слід зазначити, що з 01.03.2024 відповідач провів перерахунок пенсії позивачки відповідно до Постанови КМУ від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» із застосуванням обмеження верхньої межі розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500,00 грн та розмір пенсії становить 7830,97 грн, що підтверджується перерахунком пенсії станом на 17.07.2024.
Необґрунтованими є також доводи позивачки щодо того, що відповідач порушив рішення судів, оскільки заробітну плату згідно з довідкою №32 перевів у гривню станом на вересень 2005 року, а не станом на 10.01.2023, оскільки у зазначеній довідці вказана заробітна плата позивачки станом на 1997-2005 роки, тобто, еквівалентна доходам на вказані у ній роки. За умов її наявності під час призначення пенсії у 2005 році, обчислення розміру мало відбутися з урахуванням дійсної на дату отримання доходів їх вартість. Видача довідки пізніше дати отримання доходу не призводить до обов`язку відповідача встановлювати (конвертувати) їх вартісну спроможність на дату розгляду заяви про перерахунок пенсії. То ж у цій частині права позивачки не порушені.
Водночас колегія суддів звертає свою увагу, що 26.11.2024 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 580/11737/23 виданого Черкаським окружним адміністративним судом 08.10.2024.
04.12.2024 Головним управлінням направлено до органів ДВС лист № 2300-0901- 5/88622 про виконання рішення суду.
23.01.2025 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі 580/11737/23 виданого Черкаським окружним адміністративним судом 08.10.2024 в зв`язку з повним фактичним виконанням.
Вищевказана постанова в судовому порядку не оскаржувалася, є чинною, що свідчить про своєчасне, повне та належне виконання рішення суду.
Враховуючи вищезазначене, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі № 580/11737/23 за позовом ОСОБА_1 виконано Головним управлінням в повному обсязі, відповідно до вимог чинного законодавства та в межах повноважень, покладених на органи Пенсійного фонду.
Вищевказані обставини були досліджені судом першої інстанції в повному обсязі.
Отже, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства.
Вказане рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судом повно та всебічно з`ясовано обставини в адміністративній справі, надано вірну оцінку доказам та аргументам учасників справи.
За таких підстав апеляційна скарга позивача є безпідставною та необґрунтованою.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2025 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       О.В. Карпушова
                                                                                                    
                                                                                                           Є.І. Мєзєнцев