ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №317/3847/24                         Головуючий в 1 інст.Ткаченко М.О.
Провадження №33/807/142/25                                         Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року                                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останньої на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 12 вересня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонерку, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, 
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу серії ААД №594291 від 16 липня 2024 року, 05 червня 2024 року о 19 год. 00 хв. у Запорізькому районі, автошлях Н08 (Бориспіль – Маріуполь), 469 км, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Hyndai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , не впоралась із керуванням, не дотрималась безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, була неуважна, внаслідок чого здійснила зіткнення, а саме здійснила наїзд на перешкоду (відбійник). Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.12.1, 13.1, 2.3Б Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ААД №594369 від 16 липня 2024 року, 05 червня 2024 року о 19 год. 00 хв. у Запорізькому районі, автошлях Н08, 469 км, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Hyndai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного пристрою Alcotest Drager 6810. Результат 1,61%. Тест №1782. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом передачі тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Також, просить звернути увагу та надати юридичну оцінку її запереченням у справі від 27 серпня 2024 року, які було проігноровані судом першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про незаконне застосування спеціального технічного приладу Alcotest Drager, оскільки термін його калібрування сплив на момент проведення огляду.
Окрім того, зауважує, що процедура огляду на стан сп`яніння не була належним чином зафіксована на відеозапис.
Вважає, що наявний відеозапис не може бути доказом у справі, оскільки походження його невідоме, здійснений не сертифікованим приладом, не є безперервним, не має позначень часу, не захищений від редагування та не передавався офіційно через сервер поліції.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.
Постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ніким не оскаржується, у зв`язку з чим вказана постанова в зазначеній частині не переглядається апеляційним судом на підставі вимог ст.294 КУпАП.
Переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №594369 від 16 липня 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з яким, 05 червня 2024 року о 19 год. 00 хв. у Запорізькому районі, автошлях Н08, 469 км, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Hyndai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного пристрою Alcotest Drager 6810. Результат 1,61%. Тест №1782. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом передачі тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат огляду на стан сп`яніння – позитивний, 1,61 % проміле. З результатом ОСОБА_1 погодилась, що підтверджується підписом останньої;
- у роздруківці Alcotest Drager 6810 від 05 червня 2024 року №1782;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 червня 2024 року;
- у копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 05 червня 2024 року, згідно з якими, вона 05 червня 2024 року їхала по трасі с.Привільне м.Запоріжжя, коли проїжджала ділянку дороги біля с.Лукашеве, почала засинати і не впоралася із керуванням, транспортний засіб врізався у відбійник, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження і одразу викликала швидку, яка відвезла її до 9-ї лікарні. Крім того, у поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що протягом дня вона вживала алкогольні напої і сіла за кермо в стані алкогольного сп`яніння. Провину повністю визнає;
- у копії сертифікату налаштування (калібрування) Alcotest 6810, серійний номер ARBL-0782 від 16 серпня 2023 року та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;
- відеозаписом, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 , 27 серпня 2024 року надіслала свої заперечення, згідно із якими, просила закрити провадження у справі стосовно неї за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Заперечення обґрунтовані тим, що огляд на стан сп`яніння проведено приладом, термін калібрування якого явно минув на момент огляду, на підтвердження чого ОСОБА_1 надано офіційну відповідь виробника газоаналізатора Drager Alcotest 6810, серійний заводський №ARBL-0782. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що додане до протоколу відео невстановленого походження та здійснювалося всупереч Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція №1026).У судовому засіданні, призначеному на 12 вересня 2024 року, ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнала в повному обсязі та надала пояснення, що дійсно 05 червня 2024 року здійснила наїзд на перешкоду (відбійник), після чого нею самостійно була викликана швидка допомога, в автомобілі перебувала одна, отримала незначні травми внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Щодо її обвинувачення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 зазначила, що відмовляється надавати будь-які пояснення, все, що вона вважала необхідним повідомити суду, викладено нею у письмових запереченнях.
При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначила, що висновки суду першої інстанції в частині доведеності її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вона не оспорює, оскаржує постанову лише в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. З зазначеного приводу вказала на те, що спеціальний технічний прилад Драгер, за допомогою якого проводився її огляд на стан алкогольного сп`яніння, є не сертифікованим приладом, не проходив періодичну повірку. Протокол на місці ДТП не складався, оскільки її відразу забрали до лікарні. До події ДТП вона разом з сусідами випила пляшку вина.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Всі доводи ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі, були належним чином перевірені судом першої інстанції та цим доводам надана обґрунтована оцінка в оскаржуваній постанові.
Доказів на спростування висновків суду апелянтом не надано.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності використання при її огляді працівниками поліції газоаналізатора Drager Alcotest 6810, оскільки, як стверджує апелянт, термін його калібрування сплив на момент проведення такого огляду, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.
До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.
Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва DragerSafetyAG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 5 жовтня 2027 року.
Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" (далі - Наказ), Газоаналізатор Drager Alkotest відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.
Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
З матеріалів справи убачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат огляду 1,61% проміле, що підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 від 05 червня 2024 року №1782.
З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 ОСОБА_1 погодилась.
Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечувала та не оспорювала фактичні обставини справи.
Більше того, остання не заперечувала факту вживання алкогольних напоїв.
Відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодилась з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та оспорювала ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Окрім того, до самого протоколу працівниками поліції долучено копії дозвільних документів на спеціальний технічний прилад Drager Alcotest 6810, зокрема копію сертифікату налаштування (калібрування) Alcotest 6810, серійний №ARBL-0782 від 16 серпня 2023 року та копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3600, чинне до 17 серпня 2024 року на газоаналізатор Alcotest 6810, заводський №ARBL-0782.
З роздруківки результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 від 05 червня 2024 року №1782 також убачається, що останнє калібрування вказаного приладу відбулось 16 серпня 2023 року, тобто в межах встановленого міжповірочного інтервалу.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогою дозволеного до використання технічного приладу.
Жодних зауважень з цього приводу сама ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не заявляла, а доводи апеляційної скарги про протилежне нічим не підтверджені.
Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.
Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що наявний відеозапис не може бути доказом у справі, оскільки його походження невідоме, здійснений не сертифікованим приладом, не є безперервним, не має позначень часу, не захищений від редагування та не передавався офіційно через сервер поліції, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Сама ОСОБА_1 не заперечує того факту, що події за її участю, що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 не заявляла.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорювала відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколів про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколів доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не зверталась.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Неповноти та однобічності з`ясування обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також упередженості з боку суду першої інстанції не убачається.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ: 

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 12 вересня 2024 року стосовно  ОСОБА_1 , за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 317/3847/24