УХВАЛА
11 квітня 2025 року 
м. Київ
справа № 445/2014/18
провадження № 61-2529ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 січня 2024 року 
(з урахуванням ухвали Золочівського районного суду Львівської області 
від 19 березня 2024 року про виправлення описки) та постанову Львівського апеляційного суду від 14 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , територіальної громади с. Княже в особі Княжівської сільської ради Золочівського району Львівської області, територіальної громади с. Червоне в особі Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, правонаступником яких є Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області, Комунального підприємства Львівської обласної ради Золочівське бюро технічної інвентаризації, Центр надання адміністративних послуг Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсною та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
26 лютого 2025 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Золочівського районного суду Львівської області 
від 25 січня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 14 січня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Заявнику запропоновано звернутися із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Ухвалу Верховного Суду від 11 березня 2025 року заявник отримав 01 квітня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У квітні 2025 року до Верховного Суду надійшов супровідний лист 
 ОСОБА_1 разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та заявою про уточнення касаційної скарги.
Проте, уточненої касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи заявником не надано.
Заявник у заяві про уточнення касаційної скаргиповторно посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», яка не є підставою для відкриття касаційного провадження згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки постанови Пленуму мають рекомендаційний характер.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Оскільки заявник у встановлений судом строк, станом на 11 квітня 2025 року, не в повному обсязі виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 11 березня 2025 року, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 січня 2024 року (з урахуванням ухвали Золочівського районного суду Львівської області від 19 березня 
2024 року про виправлення описки) та постанову Львівського апеляційного суду від 14 січня 2025 року визнати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                               В. М. Коротун