ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 951/75/25	Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б. 	
Провадження № 33/817/191/25 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за ОСОБА_1 та його представника Терлюка О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Терлюка О.Я. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

                                       ВСТАНОВИЛА:

       Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
       Згідно із постановою суду, 22.01.2025р. 00:42 на вул. Шкільна в с. Денисів Тернопільської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови й координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Огляд проводився в медичному закладі зі згоди водія, результат якого 1.93 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Терлюк О.Я. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовує вимоги тим, що судом першої інстанції поверхнево досліджено матеріали справи, не з`ясовано обставин вчинення правопорушення, що мають значення для правильного її вирішення. 
Вважає, що надані працівниками поліції адміністративні матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_2 в період часу, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Посилається на невідображення поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків та відсутність у відеозаписі, долученому до справи, інформації, яка б однозначно підтверджувала керування ним транспортним засобом з огляду на те, що на ньому не зафіксовано факту перебування особи за кермом у момент, вказаний у протоколі. Крім того вважає що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , які підтвердили, що транспортний засіб на момент прибуття поліції не рухався, а сам водій не перебував за кермом.
Зазначає, що висновок медичного огляду не містить цифрового показника алкоголю в крові, що суперечить вимогам Інструкції № 1452/735 та відсутність на відеозаписі з медичного закладу фіксації цифрового показника, що унеможливлює встановлення факту перевищення допустимої норми алкоголю у крові його довірителя.
Вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з порушеннями норм чинного законодавства оскільки його виконувала неуповноважена особа – медична сестра, а не лікар, та висновок медичного огляду містить неточності та розбіжності, а саме відсутність назви медичного закладу, печатки, некоректну дату народження особи, що ставить під сумнів його достовірність.
Вказує на те, що відеозапис події, долучений до матеріалів справи, є неналежним доказом, оскільки є поганої якості, зокрема, на ньому відсутній звуку та він не містить фактів руху автомобіля, перебування ОСОБА_2 за його кермом або зупинки працівниками поліції, а також на відсутність у матеріалах справи даних щодо технічного засобу, яким здійснювався відеозапис, що унеможливлює перевірку його достовірності.
Зазначає, що відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_2 від надання пояснень не підтверджена належними доказами – актом, поясненнями свідків чи відеозаписом.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та його представника Терлюка О.Я., які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
       Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227117 від 22.01.2025, згідно з яким 22.01.2025 00:42 на вул. Шкільна в с. Денисів Тернопільської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови й координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Огляд проводився в медичному закладі зі згоди водія, результат якого 1.93 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху;
- акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest 6820» (а. с. 3);
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого гр. ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Козівська ЦРЛ КСР», результат якого 1,93 % проміле (а. с. 4);
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2025, з якого видно, що гр. ОСОБА_2 доставлений у КНП «Козівська ЦРЛ КСР» для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, огляд проводився 22.01.2025 о 02:10 лікарем ОСОБА_4 , висновок огляду - гр. ОСОБА_2 перебуває в стані середнього ступеня алкогольного сп`яніння (а. с. 5);
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3909437 від 22.01.2025 згідно з якої ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. (а. с. 6);
- довідці начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області М. Швайки № 13451-2025 від 24.01.2025 з якої вбачається, що гр. ОСОБА_2 згідно з баз даних ІПНП не притягався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 24.06.2023 (а. с. 8);
- відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Встановивши особу, лікар провів огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, результат якого гр. ОСОБА_2 перебуває в стані середнього ступеня алкогольного сп`яніння (а. с. 9).
       Ці докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження вини ОСОБА_2 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
       Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом, виходжу з того вони спростовуються даними, зафіксованими в протоколі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який складено поліцейськими, що є посадовими особами та які безпосередньо зупиняли автомобіль та постановою поліцейського відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції РПП сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР1 №227117 від 22.01.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП, яка є чинною та у якій встановлено факт керування ним автомобілем, а також відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, окрім того, із вказаних відеозаписів вбачається точний час зупинки транспортного засобу, а саме 00 година 42 хвилини, тобто під час дії комендантської години, що стало підставою для зупинки автомобіля. При цьому, виходжу з того що у відповідності до вимог ст.266 КУпАП фіксування за допомогою відеозаписів факту зупинки автомобіля не є обов`язковим.
       Твердження апелянта про порушення процедури огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки огляд проведено у відповідності до вимог законодавства, так, після відмови водія пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest 6820 (що зафіксовано в акті огляду, а. с. 3), він добровільно прибув до КНП «Козівська ЦРЛ КСР», де лікар ОСОБА_4 провів відповідний медичний огляд (а. с. 5). Результат 1,93 проміле, що вказує на середній ступінь алкогольного сп`яніння, підтверджує висновок лікаря. Всі дії правоохоронців та медичних працівників здійснювались у відповідності до чинного законодавства, а тому твердження апелянта про порушення процедури є безпідставним         
       Посилання апелянта про те, що факт відмови ОСОБА_2 від проходження тесту на місці не був належним чином зафіксований спростовуються актом його огляду на стан сп`яніння, де зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, який складено належним чином (а. с. 3), що свідчить про дотримання встановленого порядку. Додатково цей факт підтверджений відеозаписом із нагрудної камери поліцейського (а. с. 9), який відображає відмову водія пройти тестування на місці (22.01.2025р. 01:18:13-01:18:19 вбачається, що ОСОБА_2 на запитання працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння відповів: “Я відмовляюся вже взагалі від любого чи в лікарні чи тута провірятися”, та його подальшу згоду на проведення огляду в медичному закладі. Отже, твердження апелянта є необґрунтованим, а відмова від огляду належним чином задокументована та підтверджена належними доказами. 
       З огляду на викладене, вважаю що вина ОСОБА_2 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння доведена з дотриманням критерію доведення “поза розумним сумнівом”, а тому постанову місцевого суду щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу - без задоволення.
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

                                       П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Терлюка О.Я. залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя