ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" квітня 2025 р.           Справа№ 910/3375/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Тищенко А.І. 
          Іоннікової І.А. 

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.
за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 09.04.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан»
на рішення Господарського суду міста Києва  від 18.09.2024 (повний текст рішення складено та підписано 30.09.2024)
у справі №910/3375/24 (суддя Трофименко Т.Ю.)
за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан»
про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1 454 933,76 грн,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог 

Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі, позивач або АТ «НАЕК «Енергоатом») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 23.04.2024) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» (далі, відповідач) про стягнення 1  004  290,56 грн пені та штрафу у розмірі 450  643,20 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про виконання робіт №20-124-01-23-21005 від 20.09.2023 в частині дотримання строків виконання робіт.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва  від 18.09.2024 у справі №910/3375/24 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 1   004 290,56 грн пені, 450 643,20 грн штрафу та 17 459,20 грн судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що позивач належними та допустимими доказами довів, а відповідач не спростував факт порушення ним своїх зобов`язань, визначених умовами Договору про виконання робіт №20-124-01-23-21005 від 20.09.2023, в частині строку виконання робіт (до 15.11.2023). Відповідачем не доведено, що невиконання робіт в установлений Договором строк сталося з вини позивача, а тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання умов договору.
Суд установив, що за порушення строків виконання робіт на 156 календарних днів позивач відповідно до пункту 9.8. Договору правомірно нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у розмірі 1  004  290,56 грн та штраф у розмірі 450  643,20 грн за період прострочення з 16.11.2023 по 19.04.2024.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 16.10.2024 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить відкрити апеляційне провадження у справі №910/3375/24 та розглянути справу за участі представників; долучити лист №62-11/2-5406/21712 від 15.10.2024 до матеріалів справи №910/3375/24; скасувати рішення Господарського суду міста Києва         від 18.09.2024 у справі №910/3375/24 в повному обсязі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю; здійснити перерозподіл судових витрат та стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» всі понесені судові витрати, в тому числі витрати на надання правничої допомоги; здійснити дослідження усіх доказів, наявних в матеріалах справи, під час розгляду цієї апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до такого:
- суд зробив хибний висновок, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо збору вихідних даних, не надав позивачу претензій щодо вихідних даних і що саме на підставі відповідних запитів відповідача позивач мав надавати необхідну документацію для виконання робіт. Так, законодавство України та Договір однозначно визначають прямий обов`язок позивача надавати основні вихідні дані й немає положень, які б передбачали порядок надсилання запитів на отримання основних вихідних даних відповідачем. Відповідач збирав інші вихідні дані (не основні) шляхом вчинення активних дій, зокрема - відвідування території позивача (місця виконання робіт), участі у виробничих нарадах, але перекладання на відповідача відповідальності за бездіяльність позивача й усіх наслідків, пов`язаних з такою бездіяльністю, є безпідставним. З огляду на той факт, що основні вихідні дані для виконання робіт були надані позивачем поза межами граничних строків виконання робіт (що було також підтверджено представником позивача в рамках судового розгляду), вина відповідача у формальному порушенні строків виконання робіт відсутня, а формальному порушенню строків сприяла бездіяльність позивача. Суд першої інстанції, натомість, не звернув увагу, що відповідач отримав основні вихідні дані від Позивача 26 грудня 2023 року, і прийняв необґрунтоване рішення про стягнення штрафних санкцій, зокрема з 16 листопада 2023 року;
- суд не досліджував питання необхідності продовження строків виконання робіт за Договором, так як це питання не входить до предмету спору. Проте, на думку відповідача, саме згода обох сторін щодо необхідності продовження строків виконання робіт, що випливає з листування сторін, яке було надано суду, доводить відсутність вини відповідача у порушенні строків, тому це питання мало бути досліджено. Комунікація сторін Договору щодо необхідності продовження строків прямо підтверджує відсутність вини відповідача у формальному порушенні строків. Лише у листі №62-11/2-1486/6180 від 20.03.2024 позивач виявив наявність об`єктивних підстав для продовження строків виконання робіт відповідно до пункту 4 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», але поставив ці підстави, всупереч закону, у залежність від факту сплати відповідачем уже нарахованих штрафних санкцій. Проте позивач не врахував, що якщо сторони продовжать строки виконання робіт, то тоді граничним строком виконання робіт буде інший строк (наприклад, як запропонований позивачем - 31 травня 2024 року) і тоді відповідач вважатиметься таким, що не порушив строки виконання робіт. До того ж, під час підготовки апеляційної скарги відповідач отримав лист від позивача №62-11/2-5406/21712 від 15.10.2024, в якому позивач повідомив про намір скористатися правом, передбаченим пунктом 5.5.6. Договору, та достроково в односторонньому порядку розірвати Договір. Тобто, позивач очікував тривалий час, діяв суперечливо, звернувся до суду за стягненням штрафних санкцій, дочекався рішення суду першої інстанції і лише тоді вирішив розірвати Договір. Отже, поведінка позивача є недобросовісною (суперечливою) й саме вона призвела до формального порушення строків виконання робіт;
- суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір штрафу та пені (а саме, пені у розмірі 1 004 290,56 грн та штрафу у розмірі 450 643,20 грн за період прострочення з 16.11.2023 по 19.04.2024) відповідає вимогам закону. Однак, суд не врахував, що позивач не оплачував роботи, не поніс матеріальних втрат, не розривав договір, не зупиняв роботи, надалі продовжує надавати інформацію, зауваження до робіт та співпрацювати за договором, а тому незрозуміло, які майнові втрати має компенсувати стягнення 1 454 933,76 гривень (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), що становить 22,6% від загальної суми договору. Стягнення з відповідача штрафних санкцій у визначеному судом розмірі не виконає компенсаційну функцію, а дозволить отримати позивачу економічну вигоду, що недопустимо в призмі засад розумності, добросовісності та справедливості.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

14.11.2024 від позивача через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача з проханням залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.
У відзиві позивач наголосив на такому:
- наводячи пункт 5.4.2. Договору, відповідач тлумачить його на свою користь, розуміючи його хибним шляхом, що усі дані мали бути надані замовником для виконання робіт відразу після укладення Договору. Однак, правова природа етапу «збір вихідних даних» згідно з Договором свідчить про те, що виконавець договору повинен безпосередньо вказати замовнику, що саме йому необхідно для початку виконання договору і зробити запит на такі документи до строку, який встановлений в календарному плані, або ж отримати такі дані самостійно;
- судом було правомірно взято до уваги і те, що філія «ВП ХАЕС» оперативно надавала відповіді на відповідні звернення та запити ТОВ «Компанія Барбакан», тоді як підрядник почав звертатися до замовника з метою збору відповідних даних та документації вже після закінчення передбаченого Календарним планом строку для збору вихідних даних;
- наявність об`єкту будівництва у «Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», затвердженого наказом Мінрегіонбуду №289 від 06.11.2017, є достатнім для виконання робіт за відсутності МУО, і жодного обов`язку щодо необхідності отримання замовником довідки чи листа про те, що містобудівні умови та обмеження не надаються, на позивача не покладено;
- направлення відповідачем листа щодо надання містобудівних умов та обмежень для об`єкту реконструкції або довідки про те, що такі умови та обмеження не надаються, лише 28.11.2023 (після спливу строку на виконання робіт за Договором - 15.11.2023), свідчило про цілковите розуміння ТОВ «Компанія Барбакан» та особливо залученого ними проектанта ОСОБА_1 про відсутність необхідності МУО для виконання передбачених Договором робіт; чергову спробу перекладення відповідальності за порушення строку виконання робіт та затягування часу відповідачем за тривалу відповідь (у зв`язку із розглядом такого запиту) на філію «ВП ХАЕС»;
- листом від 22.12.2023 №01/22/12-2023 (додаток №15 до відзиву) ТОВ «Компанія Барбакан» повідомило філію «ВП ХАЕС» про те, що від філії «ВП ХАЕС» як замовника отримано остаточні вихідні дані для розроблення проектної документації листом від 18.12.2023 згідно з листом №62-11/2-6196/21437 (додаток до відповіді на відзив №6) і ПКД по об`єкту будівництва розроблена та подана до експертної організації для проходження експертизи. Довідку ж про те, що МУО не надаються на виконання запиту підрядника філія «ВП ХАЕС» надала лише 26.12.2023 згідно з листом від 26.12.2023 №62-11/2-6452/22077 (додаток №32 до відзиву). Тобто довідку про те, що містобудівні умови та обмеження не надаються для ТОВ «Компанія Барбакан» ще не було надано філією «ВП ХАЕС» (була надіслана 26.12.2023 для Підрядника), а підрядник уже підтвердив, що усі остаточні вихідні дані від замовника отримано та ПКД розроблено (листом від 22.12.2023 №01/22/12-2023);
- суд обґрунтовано відзначив, що сторонами так і не було досягнуто домовленостей щодо продовження строків виконання відповідачем робіт. Водночас, укладення додаткової угоди про продовження строку виконання зобов`язань без належних підстав та незастосування штрафних санкцій до сторони договору за прострочення виконання зобов`язання унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів. Такі дії нівелюють інститут публічних закупівель як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції. Надіслання ж додаткової угоди із умовою сплати штрафних санкцій було одним із способів пошуку врегулювання спірних правовідносин та компромісу між сторонами. Оскільки додаткова угода між сторонами не була укладена і як зазначив суд першої інстанції сторонами так і не було досягнуто домовленостей щодо продовження строків виконання відповідачем робіт, питання продовження такого строку не є предметом даного спору;
- відповідач упродовж виконання Договору діяв суперечливо та недобросовісно, зокрема, вказував на порушення філією «ВП ХАЕС» умов Договору щодо надання основних вихідних даних лише після звернення до позивача до суду; наголошував, що неможливим є встановлення необхідності МУО для розробки ПКД самостійно відповідно до Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», проте ще до моменту надіслання філією «ВП ХАЕС» на адресу ТОВ «Компанія Барбакан» довідки про те, що містобудівні умови та обмеження не надаються, повідомляє про наявність усіх необхідних йому вихідних даних для розробки ПКД; з однієї сторони відповідач звертав увагу на затягування філією «ВП ХАЕС» надання відповідей на листи, з іншого всупереч пункту 6.3.1 Договору надсилав для позивача проектно-кошторисну документації лише у паперовому варіанті, що виключає можливість швидкого її розгляду структурними підрозділами філії «ВП ХАЕС»; неодноразово ТОВ «Компанія Барбакан» повідомляло філію «ВП ХАЕС» про розроблення проєктно-кошторисної документації та подання її в експертну організацію для проходження експертизи, проте жодних доказів направлення розробленої ПКД на проходження ТОВ «Компанія Барбакан»  не надає; навіть, після того, як у підрядника з 26.12.2023 були усі вихідні дані для виконання робіт, передбачені договором роботи не були виконані;
- щодо розірвання Договору філією «ВП ХАЕС» в односторонньому порядку листом №62-11/2-5406/21712 від 15.10.2024, то позивач наголошує на тому, що станом на 15.10.2024 передбачені Договором роботи для філії «ВП ХАЕС» так і не здано, що призвело до невиконання галузевих доручень та організаційно-розпорядчих документів та довело неспроможність ТОВ «Компанія Барбакан» виконати свої зобов`язання за Договором. Задля підвищення охорони та безпеки вищевказаного об`єкту філією «ВП ХАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» розроблено та погоджено загальностанційні заходи №0.ФЗ.1891.ЗХ-22.УТ «Щодо влаштування системи відеоспостереження (СВС) та системи контролю доступу (СКД) на території ВРУ-750/330 кВ ВП «Хмельницька АЕС», із чітким закріпленням строку введення в промислову експлуатацію вищезазначених систем, а саме до 29.12.2023. Крім того, розроблено концептуальне технічне рішення 0.ОВ.3285.ТР-23/OZ, в якому визначено терміни інтегрування СВС ВРУ 750/330 кВ до загальностанційної СВС у строк до 09.09.2024. Усі ці строки наразі порушені. Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем надсилалась позивачу проектно-кошторисна документація, до якої з боку позивача неодноразово були надані зауваження, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами відповідача від 20.11.2023 №01/20/11-2023, від 27.11.2023 №01/27/11-2023, від 22.12.2023 № 01/22/12-2023, від 12.03.2024 № 01/12/03-2024, від 17.05.2024 №01/17/05-2024 та листами позивача від 23.11.2023 № 62-11/2-5711/20033, від 08.01.2024 № 62-11/2-143/606, від 05.03.2024 №62-11/2-1265/5157, від 19.03.2024 №62-11/2-1432/6178, від 24.05.2024 №62-11/2-2731/11040, від 06.06.2024 №62-11/2-2959/11931. Після ухвалення оскаржуваного рішення суду філією «ВП ХАЕС» проектно-кошторисна документація продовжувала надаватися ТОВ «Компанія Барбакан» із наявними невідповідностями, на які листами від 06.06.2024 №62-11/2-2959/11931, від 30.07.2024 №62-11/2-3958/15675, від 9.10.2024 №62-11/2-5301/21229 замовник надавав зауваження. А тому, через безпрецедентне порушення ТОВ «Компанія Барбакан» передбаченого строку виконання робіт за Договором, філією «ВП ХАЕС» прийнято рішення розірвати із ТОВ «Компанія Барбакан» договір від 20.09.2023 №20-124-01-23-21005 на виконання в захищеній зоні ВП ХАЕС робіт: Реконструкція. Робота за темою: «Монтаж системи відеоспостереження та системи контролю доступу на території ВРУ-750/330 кВ ВП ХАЕС. ПВР. ТМЦ. БМР. ПНР», згідно з п 5.5.6. Договору в односторонньому порядку з 01.11.2024. Проте, ці дії не свідчать лише про бажання стягнути штрафні санкції, як вказує на це підрядник, а доводять недобросовісність виконання робіт «Компанія Барбакан» за Договором, надзвичайне порушення строків їх виконання та повну зневіру у можливості їх виконання;
- прострочення строку виконання робіт, передбачених Договором, зумовило значні майнові витрати для філії «ВП ХАЕС», зокрема внаслідок залучення додаткової охорони для контролю та нагляду за об`єктом реконструкції у період воєнного стану. Водночас, відсутність виконаних робіт ставить у залежність виконання інших робіт, запланованих філією «ВП ХАЕС». Крім того, кошти на договір були передбачені та виділені для філії «ВП ХАЕС» бюджетом на 2023 рік та не були використані та скеровані на інші роботи.
09.12.2024 від відповідача через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких відповідач додатково наголосив на тому, що позивач і суд першої інстанції безпідставно ігнорують норми чинного законодавства України. А саме, згідно з частиною 1 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011, основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування. Вихідні дані, визначені Законом та Порядком надаються замовником будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту об`єктів будівництва). З аналізу норм чинного законодавства та умов Договору, зокрема пункту 5.4.2. та пункту 5.4.3, вбачається прямий обов`язок позивача надати відповідачу завдання на проектування, містобудівні умови та обмеження та технічні умови - як основні вихідні дані, а також надавати додаткові вихідні дані, які необхідні відповідачу для виконання робіт. Технічні умови були надані позивачем лише 30 листопада 2023 року (після спливу 15 днів з моменту закінчення граничного строку виконання усіх робіт). Твердження позивача, що сам відповідач звернувся із опитувальними листами лише 22.11.2023 жодним чином не спростовує законодавчо встановленого обов`язку позивача готувати та надавати Технічні умови. У свою чергу лист про те, що містобудівні умови та обмеження не надаються, був наданий позивачем лише 26 грудня 2023 року.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/3375/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Коробенко Г.П.
Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3375/24; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
У період з 19.10.2024 по 25.10.2024 головуючий суддя Михальська Ю.Б. перебувала у відрядженні.
21.10.2024 матеріали справи №910/3375/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/3375/24 залишено без руху; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 5 237,77 грн.
30.10.2024 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №4617 від 29.10.2024 на про сплату судового збору у розмірі 5   237,77 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/3375/24, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 10.12.2024.
22.11.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» надійшло клопотання про участь його представника Габрук Юлії Сергіївни у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» про участь його представника Габрук Юлії Сергіївни у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
09.12.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника Габрук Юлії Сергіївни у відрядженні на перемовинах в той же самий час, що й розгляд апеляційної скарги у справі №910/3375/24, на підтвердження чого до клопотання долучено копію наказу про відрядження директора.
10.12.2024 до суду апеляційної інстанції з`явився представник Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
У судовому засіданні суд поставив на обговорення зазначене клопотання, представник позивача заперечував проти заявленого клопотання. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 розгляд справи №910/3375/24 відкладено на 14.01.2025.
У зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П., який входить до складу колегії суддів, з 10.01.2025 по 19.01.2025 у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/79/25 від 13.01.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 справу №910/3375/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/3375/24 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А., розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у раніше призначеному судовому засіданні 14.01.2025.
У судове засідання, призначене на 14.01.2025, з`явилися представники Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан».
Суд у судовому засіданні 14.01.2025 перейшов до розгляду справи по суті, заслухавши пояснення представників сторін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/3375/24 оголошено перерву до 11.02.2025.
11.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що представник відповідача Габрук Ю.С. не може бути присутньою у судовому засіданні у зв`язку з хворобою, а також не матиме змоги брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції через поганий стан самопочуття.
У судове засідання, призначене на 11.02.2025, до суду апеляційної інстанції з`явився представник позивача.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» про відкладення розгляду справи №910/3375/24 задоволено, розгляд справи №910/3375/24 відкладено на 11.03.2025.
У судовому засіданні 11.03.2025 колегією суддів долучено до матеріалів справи №910/3375/24 лист Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 15.10.2024, який було додано апелянтом до апеляційної скарги як новий доказ, та зазначено, що оцінку йому як доказу буде надано під час вирішення спору по суті.
Суд у судовому засіданні 11.03.2025 продовжив розгляд справи по суті, заслухавши пояснення представників сторін, оголосив про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами і перейшов до стадії судових дебатів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 у справі №910/3375/24 оголошено перерву до 09.04.2025.
03.04.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Рахімової А.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Козлюка М.М. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 заяву представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Рахімової А.А. про участь у судовому засіданні представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Козлюка М.М. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
У судовому засіданні 09.04.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання, призначене на 09.04.2025, з`явився представник позивача.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 08.04.2025 через підсистему «Електронний суд» подав до Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що представник відповідача Габрук Ю.С. не може бути присутньою у судовому засіданні у зв`язку з хворобою, а також не матиме змоги брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції через поганий стан самопочуття.
Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
Колегія суддів, розглянувши вищевказане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, ухвалила відмовити у його задоволенні з огляду на таке.
Згідно частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до пункту 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Поруч із цим, у силу вимог частини 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції її розгляд неодноразово відкладався, зокрема, за клопотанням відповідача, а відтак це не перша неявка представника відповідача у судове засідання, про яку йде мова у частині 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України. 
Водночас, у попередньому судовому засіданні 11.03.2025 представник відповідача Габрук Ю.С. надала пояснення по суті спору й судом було оголошено перерву на стадії судових дебатів. При цьому, явка представників сторін у судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 09.04.2025, обов`язковою не визнавалась, а в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 судом було доведено до відома учасників судового процесу, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів, враховуючи доказове наповнення матеріалів справи та те, що відповідачем вже були надані суду пояснення по суті спору та поданої апеляційної скарги, й представником у поданому клопотанні не зазначено причин, чому судове засідання не може бути здійснено за його відсутності, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

20.09.2023 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», правонаступником якого відповідно до Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 06.02.2023 №2896-IX та постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1420 є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (замовник), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» (підрядник) укладено Договір №20-124-01-23-21005 про виконання робіт (надалі - Договір).
Відповідно до пункту 1.1. Договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконати в захищеній зоні ВП ХАЕС роботи: Реконструкція. Робота за темою: «Монтаж системи відеоспостереження та системи контролю доступу на території ВРУ-750/330 кВ ВП ХАЕС. ПВР. ТМЦ. БМР. ПНР», код робіт згідно ДК 021:2015 - 45312000-7 (встановлення систем аварійної сигналізації та антен) (надалі - роботи).
Замовник доручає підряднику провести експертизу проекту будівництва відповідно до положень  ст. 31 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності»  (надалі - експертиза), результатом проведення якої є експертний звіт в електронній формі (пункт 1.2. Договору).
Обсяг та склад будівельних робіт, що виконуються підрядником за цим договором, визначаються кошторисною документацією (Об`єктний кошторис № 3.2.3.123/ ПВР. ТМЦ. БМР. ПНР - Додаток № 4). Обсяг та зміст проектних робіт, що виконуються за цим договором, визначаються Завданням на проектування (Додаток № 6 до Договору) (пункт 1.6. Договору).
Згідно з умовами пункту 1.7. Договору підрядник, укладаючи Договір, гарантує протягом дії Договору наявність в нього всіх передбачених законодавством дозволів, погоджень, ліцензій, сертифікатів тощо, необхідних для виконання робіт за цим Договором.
Відповідно до пункту 1.8. Договору обсяг та склад робіт, що визначені проектно-кошторисною документацією, можуть бути переглянуті в процесі виконання робіт у разі внесення змін до проектної документації у порядку, зазначеному у п. 53 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668, в межах суми Договору.
Роботи за Договором виконуються з використанням матеріалів підрядника. Підрядник гарантує відповідність якості матеріалів, що поставляються ним, вимогам щодо якості, визначеним умовами договору та додатками до нього, а також забезпечує наявність необхідних сертифікатів якості, паспортів, висновків санітарно-епідеміологічної експертизи або інших документів, що засвідчують їхню якість (пункт 1.12. Договору). Обладнання для виконання роботи за цим Договором постачає підрядник (пункт 1.13. Договору).
Пунктом 2.1. Договору передбачено строки виконання робіт: початок - з дати укладання договору, закінчення - 15 листопада 2023 року.
Підрядник зобов`язується виконати проектні роботи та провести експертизу проекту будівництва в строки, передбачені календарним планом, що є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 5). Підставою для оформлення актів приймання результатів виконаних проектних робіт за етапами Календарного плану є звітні документи, які можуть бути самостійно використані в господарській діяльності ВП ХАЕС (підпункти 2.1.1., 2.1.2. пункту 2.1. Договору).
Роботи проводяться згідно графіка виконання робіт, розробленого відповідно до підпункту 5.1.1. даного договору (пункт 2.3. Договору).
Так, відповідно до підпункту 5.1.1. пункту 5.1. Договору підрядник зобов`язується до початку виконання будівельних робіт розробити та погодити із замовником Графік виконання робіт.
Відповідно до підпунктів 5.1.4., 5.1.12. пункту 5.1. Договору на підрядника покладено також обов`язок із своєчасного виконання робіт за Договором у обсязі, визначеному Договором; здачі виконаних робіт замовнику з оформленням виконавчої документації, акту приймання-передачі виконаних робіт на виконання експертизи, акту виконаних проектних робіт, акту виконаних робіт форми КБ-2в. Підставою для оформлення актів приймання результатів виконаних проектних робіт за Календарним планом є звітні документи.
Водночас, у разі неможливості в передбачений цим Договором строк виконати роботи, підрядник зобов`язаний негайно повідомити про це замовника (підпункт 5.1.21. пункту 5.1. Договору).
Замовник має право приймати рішення про уповільнення темпів виконання робіт, їх зупинення або прискорення, за погодженням із підрядником, з внесенням відповідних змін у Договір (пункт 2.4. Договору).
Згідно з підпунктів 5.4.2, 5.4.3., 5.4.4. пункту 5.4. Договору замовник зобов`язаний забезпечити підрядника інформацією та документацією, необхідними для виконання проектних робіт; до початку виконання підрядником експертизи подати підряднику лист-замовлення та всі необхідні для виконання експертизи матеріали; надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), забезпечувати підрядника інформацією, проектною та іншою документацією, необхідною для виконання робіт.
Відповідно до пункту 7.1. Договору підрядник після закінчення виконання проектних робіт протягом 5 робочих днів направляє замовнику Акт виконаних робіт в 2-х примірниках. Після закінчення виконання експертизи підрядник протягом 10 робочих днів після створення Звіту в Реєстрі будівельної діяльності направляє (передає власноруч під розписку або засобами поштового зв`язку) замовнику два примірники Акта приймання-передачі виконаних робіт на виконання експертизи, підписаних зі своєї сторони, та роздрукований з електронної системи експертний звіт та обов`язковий додаток до нього (пункт 7.2. Договору). Підрядник щомісячно до 25 числа надсилає замовнику Акт виконаних будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт (форма КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних робіт та витрати (форма КБ-3) в двох примірниках та виконавчу документацію.
За умовами пункту 9.8. Договору за порушення строків виконання будівельно-монтажних робіт та/або пусконалагоджувальних робіт, та/або робіт з проведення експертизи по договору підрядник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості відповідних робіт, виконання яких прострочено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф в розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки), і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (пункт 12.1. Договору).
Додатком № 5 до Договору є Календарний план по об`єкту, у якому сторони погодили такі строки виконання робіт:
збір вихідних даних (з моменту підписання договору, до 02.10.2023);
розробка проектно-кошторисної документації (надалі також - ПКД) (з моменту підписання договору, до 03.10.2023);
проведення експертизи (з 25.09.2023 до 05.10.2023);
поставка обладнання (з 09.10.2023 до 20.10.2023);
будівельно-монтажні роботи (з 20.10.2023 до 10.11.2023);
пусконалагоджувальні роботи (з 10.11.2023 до 15.11.2023).
Термін виконання робіт - до 15 листопада 2023 року.
Звертаючись із даним позовом до суду, позивач зазначає, що відповідачем порушено свої зобов`язання за Договором, оскільки не виконано у передбачені сторонами строки роботи, у зв`язку з чим останній зобов`язаний сплатити позивачу передбачені пунктом 9.8. Договору штрафні санкції за прострочення виконання робіт у загальному розмірі 1  454  933,76 грн, з яких: 1  004  290,56 грн пені за прострочення виконання робіт з 16.11.2023 по 19.04.2024 та штраф у розмірі 450  643,20 грн.
Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог, зазначаючи, що у формальному порушенні строків виконання робіт за Договором вина відповідача відсутня, оскільки такому порушенню сприяло прострочення позивача у наданні інформації, вихідних даних, документів, необхідних для виконання робіт, а також надання ним некоректної інформації.
Оскільки необхідні для виконання Договору вихідні дані відповідач від позивача не отримував, відтак був змушений постійно звертатися до останнього із листами та просити оперативно надавати дані, необхідні для виконання робіт. Також відповідач стверджував, що позивач діяв суперечливо, оскільки вів з відповідачем активну комунікацію щодо виконання робіт за Договором вже після спливу граничного терміну виконання робіт, своїми діями показував зацікавленість у виконанні робіт відповідачем, що викликало в останнього розуміння про взаємне рішення продовжувати строк виконання робіт та про відсутність вини відповідача у порушенні строків виконання робіт. В свою чергу, відповідач неодноразово звертався до позивача з пропозиціями щодо продовження строків виконання робіт та внесення змін до Календарного плану, однак позивач ігнорував такі пропозиції, а надалі виставив умови про те, що такі строки можуть бути продовжені лише за умови сплати відповідачем штрафних санкцій.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву позивача на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України  за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1  статті 846 Цивільного кодексу України).
Частиною 1  статті 850 Цивільного кодексу України  визначено, що замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.
Згідно зі  статтею 851 Цивільного кодексу України  підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.
Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до  статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, як випливає зі змісту умов пункту 2.1. Договору та Календарного плану (Додатку № 5 до Договору), роботи відповідачем за Договором мали бути виконані до 15.11.2023.
Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, належних та допустимих у розумінні Господарського процесуального кодексу України доказів, які б свідчили про те, що відповідачем було виконано весь обсяг робіт за Договором або хоча б деякі з них, матеріали справи не містять.
Отже відповідач вважається таким, що допустив прострочення виконання зобов`язання.
У свою чергу відповідач, заперечуючи проти задоволення позову як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і в апеляційній скарзі стверджує, що відсутні підстави для притягнення його до відповідальності у вигляді стягнення штрафних санкцій відповідно до пункту 9.8. Договору за порушення строків виконання робіт, оскільки таке прострочення зумовлене діями (бездіяльністю) позивача.
Спірними під час розгляду даної справи є питання, які виникли між сторонами, щодо зокрема, несвоєчасного передання позивачем, як замовником, всіх вихідних даних, необхідних відповідачу для виконання робіт, а також неприйняття позивачем пропозицій відповідача щодо продовження строку виконання робіт та подальше очікування позивачем на виконання робіт за Договором, без відмови від Договору та розірвання його в односторонньому порядку, що, на переконання відповідача, є суперечливою поведінкою позивача.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується із висновками місцевого господарського суду про те, що відповідачем не доведено, що невиконання робіт в установлений Договором строк сталося з вини позивача, та з цього приводу зазначає наступне.
Частиною 2  статті 218 Господарського кодексу України  визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Відповідно до частин 1, 2  статті 614 Цивільного кодексу України  особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності (частина 3  статті 219 Господарського кодексу України).
Відповідно до частини 1  статті 221 Господарського кодексу України  кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов`язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають із змісту зобов`язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов`язання перед кредитором.
Так, Календарним планом, який є Додатком №5 до Договору, визначені етапи та строки виконання підрядником кожного з етапів робіт, першочерговим з яких є збір вихідних даних, який передбачалось завершити до 02.10.2023.
Із системного аналізу умов підпунктів 5.4.2., 5.4.3., 5.4.4. пункту 5.4. Договору вбачається, що замовник зобов`язується забезпечити підрядника всією необхідною документацією та інформацією, необхідними для виконання робіт.
При цьому, як вірно наголошує позивач, Договором чітко не визначено, які конкретно документи замовник має передати підряднику для виконання робіт та у які строки, в той час як збір необхідних вихідних даних для розроблення проектно-кошторисної документації та проведення експертизи здійснюється саме відповідачем, як підрядником за Договором, для чого останньому підпунктом 5.3.1. пункту 5.3. Договору надано право отримувати від замовника інформацію, необхідну для виконання робіт.
Тобто, правова природа етапу «збір вихідних даних» Договору свідчить про те, що виконавець Договору як такий, що виконує певний вид робіт, повинен вказати замовнику, які саме дані та інформація необхідні йому для початку виконання послідуючих етапів робіт.
Суд враховує, що основними складовими вихідних даних відповідно до частини 1  статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»  та пункту 4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого  наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45, є: 
- містобудівні умови та обмеження; 
- технічні умови та завдання на проектування.
Відповідач під час розгляду справи підтвердив, що разом з Договором позивач передав йому Завдання на проектування з Технічною специфікацією, однак зазначив, що таке Завдання на проектування не містило Таблиці 1, а Технічна специфікація не передбачала обладнання, необхідного для виконання Договору. З приводу цього позивач у відповіді на відзив зазначив, що наведений відповідачем перелік обладнання, яке не включене у Технічну специфікацію, не є основним обладнанням та відноситься до допоміжних матеріалів, необхідність яких визначається та враховується саме підрядником під час розробки проектно-кошторисної документації внаслідок збору вихідних даних. Позивач зауважив, що на прохання відповідача ним було погоджено відповідне додаткове обладнання, що відповідачем не заперечується. Відповідач підтвердив дані твердження позивача, зазначивши у відзиві на позовну заяву, що сторони дійшли згоди під час спільної комунікації про використання додаткового обладнання, що підтверджується також фактом відображення відповідачем такого обладнання у проектно-кошторисній документації, переданій позивачу на погодження.
Інші заперечення відповідача стосовно наданого позивачем Завдання на проектування із Технічною специфікацією судом не беруться до уваги, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що відповідач висловлював свої заперечення позивачу щодо змісту Технічної специфікації та достатності документів, які у ній зазначені, у надісланих позивачу листах.
Водночас, Завдання на проектування, додатком до якого є Технічна специфікація, підписане відповідачем, а отже вважається ним погоджене.    
Суд установив, що технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок для виконання робіт по Договору були надіслані позивачем відповідачу із листом від 30.11.2023 №62-11/2-5841/20465 у відповідь на лист відповідача від 22.11.2023 №01/22/11-2023, тобто після спливу граничного строку виконання всіх робіт за Договором. 
Відповідно до пункту 4.4. ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва (ТУ) повинні передбачати виключно ті роботи і в тих обсягах, які необхідні для здійснення інженерного забезпечення об`єкта будівництва, що проектується.
Згідно з частиною 1 статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які мають відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та електронних комунікацій.
Тобто, технічні умови можуть включати в себе великий обсяг інформації.
У даному контексті судом враховано, що відповідач лише 22.11.2023 надіслав позивачу відповідні опитувальні листи на підключення до електричних мереж електроустановок по об`єкту, тобто зробив це поза межами встановленого Календарним планом строку для етапу збору вихідних даних. При цьому, жодних претензій щодо ненадання позивачем технічних умов разом із Договором відповідач не заявляв, а із аналізу умов Договору (щодо обов`язку відповідача збирати вихідні дані) та дій відповідача можна зробити висновок, що саме на підставі відповідних запитів останнього позивач має надавати відповідну необхідну документацію.
Такий висновок суду підтверджується також листами відповідача від 23.11.2023 №09/11, від 27.11.2023 №02/27/11-2023, від 28.11.2023 №02/28/11-2023, якими він звертався до позивача з метою збору відповідних даних та документації, необхідних для виконання робіт, які були надані позивачем згідно з листами від 29.11.2023 №62-11/2-5828/20361, від 01.12.2023 №62-11/2-5920/20558, від 05.12.2023 №62-11/2-5968/20733 та від 18.12.2023 №62-11/2-6196/21437.
Водночас, у відповідь на лист відповідача від 28.11.2023 №02/28/11-2023 позивач листом від 26.12.2023 №62-11/2-6452/22077 повідомив, що видача містобудівних умов та обмежень для об`єкту будівництва: «Реконструкція. Монтаж системи відеоспостереження та системи контролю доступу на територію ВРУ - 750/330 кВ ВП ХАЕС. ПВР. ТМЦ. БМР. ПНР у м. Нетішин Нетішинської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області» не передбачена.
У свою чергу, як вірно наголосив суд першої інстанції, в матеріалах справи наявний лист ТОВ «Компанія Барбакан» від 22.12.2023 №01/22/12-2023, в якому відповідач підтвердив отримання від позивача остаточних вихідних даних для розроблення проектної документації 18.12.2023 згідно з листом №62-11/2-6196/21437 та повідомив, що проектно-кошторисна документація по об`єкту будівництва розроблена та передана в експертну організацію для проходження експертизи.
Тобто відповідач ще до моменту отримання від позивача довідки про те, що містобудівні умови та обмеження не надаються для ТОВ «Компанія Барбакан», підтвердив, що усі остаточні вихідні дані від замовника ним було отримано.
При цьому, довідку щодо величини фонових концентрацій забруднюючих речовин та довідку щодо метеорологічних умов на ділянці реконструкції позивач у відповідь на лист відповідача від 28.11.2023 №02/28/11-2023 надав останньому листом від 18.12.2023 №62-11/2-6196/21437.
У даному контексті суд також враховує, що згідно з пунктом 14.1. Договору з усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються діючим законодавством України.
Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» містить посилання на Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.
Так, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються» (далі - Перелік), що є загальнодоступним нормативно-правовим актом, передбачено Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються.
Зокрема, пунктом 16 Переліку чітко зазначено, що у разі дообладнання будівель існуючих підприємств приймально-передавальними пристроями та технічними засобами телекомунікацій супутникового, радіорелейного, рухомого (мобільного) зв`язку, вузлами доступу до загальних інформаційних мереж, спеціальними системами захисту інформації та дообладнання і модернізація автоматичних систем управління технологічними процесами та засобами обліку без зміни зовнішніх геометричних параметрів містобудівні умови та обмеження не надаються.
Код робіт згідно ДК 021:2015 - 45312000-7 - це встановлення систем аварійної сигналізації та антен, про що безпосередньо зазначено у Договорі.
Відповідно до додатку А технічної специфікації до предмета закупівлі зі змінами «Реконструкція. Монтаж системи відеоспостереження та системи контролю доступу на територію ВРУ-750/330 кВ ВП ХАЕС. ПВР. ТМЦ. БМР. ПНР у м. Нетішин Нетішинської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області», що є додатком до завдання до проектування, конкретизовано реконструкцію та вказано, що це система відеоспостереження охоронного периметру та обладнання розташованого на території відкритої розподільчої установки 750/330кВ ВП «Хмельницька АЕС» та призначена для виконання дистанційного візуального контролю за межами зон обмеження доступу та територією контрольно-пропускних пунктів, а також в зонах розміщення критичного обладнання ВРУ750/330кВ ВП «Хмельницька АЕС» та доступу персоналу до цих зон.
Отже, враховуючи роботи, які мали виконуватися за Договором, та беручи до уваги вищенаведений Перелік, містобудівні умови та обмеження на них не надаються, а обов`язку замовника надавати довідки про те, що містобудівні умови та обмеження не надаються за наявності виконуваних робіт за Договором у Переліку ані чинним законодавством, ані Договором не встановлено.
Однак, попри те, що в матеріалах справи наявний лист ТОВ «Компанія Барбакан» від 22.12.2023 №01/22/12-2023, в якому відповідач, як уже зазначалося, підтвердив отримання від позивача остаточних вихідних даних для розроблення проектної документації 18.12.2023 згідно з листом №62-11/2-6196/21437 та повідомив, що проектно-кошторисна документація по об`єкту будівництва розроблена та передана в експертну організацію для проходження експертизи, в матеріалах справи відсутні докази затвердження позивачем розробленої відповідачем проектно-кошторисної документації, як і відсутні будь-які визначені розділом 7 Договору документи, що підтверджують виконання кожного передбаченого Календарним планом етапу робіт, як-то: акти виконаних проектних робіт, акти приймання-передачі виконаних робіт на виконання експертизи, звіт про виконання експертизи, а також акт виконаних робіт форми КБ-2в та довідка про вартість будівельних робіт та витрати форми КБ-3.
Водночас, суд встановив, що відповідачем надсилалась позивачу проектно-кошторисна документація, до якої зі сторони позивача неодноразово були надані зауваження, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами відповідача від 20.11.2023 №01/20/11-2023, від 27.11.2023 №01/27/11-2023, від 22.12.2023 №01/22/12-2023, від 12.03.2024 №01/12/03-2024, від 17.05.2024 №01/17/05-2024 та листами позивача від 23.11.2023 №62-11/2-5711/20033, від 08.01.2024 № 62-11/2-143/606, від 05.03.2024 №62-11/2-1265/5157, від 19.03.2024 №62-11/2-1432/6178, від 24.05.2024 №62-11/2-2731/11040, від 06.06.2024 №62-11/2-2959/11931.
Після ухвалення оскаржуваного в даній справі рішення, відповідач продовжив надавати філії проектно-кошторисну документацію, на яку позивач листами від 06.06.2024 № 62-11/2-2959/11931, від 30.07.2024 №62-11/2-3958/15675, від 09.10.2024 №62-11/2-5301/21229 надавав зауваження (копії листів додані до відзиву на апеляційну скаргу).
Наразі така проектно-кошторисна документація позивачем не погоджена.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що сторонами погоджувалось питання щодо заміни обладнання відповідно до листа позивача №62-11/2-4441/16091 від 25.09.2023, стосовно чого відповідач листом від 05.10.2023 №01/05/10-2023 запропонував позивачу варіанти аналогічного обладнання, яке позивачем було погоджено листом від 10.10.2023 №62-11/2-4715/17093, тобто в межах передбаченого Календарним планом строку для поставки обладнання та у межах розумних строків після надсилання відповідачем варіантів обладнання для заміни. 
Твердження відповідача щодо прострочення погодження позивачем обладнання суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, оскільки самим відповідачем відповідний лист із пропозиціями щодо обладнання було надано позивачу вже після встановлених термінів виконання робіт із розробки проектно-кошторисної документації та проведення експертизи.
З урахуванням встановлених вище обставин, суд критично ставиться до тверджень відповідача, що саме з вини позивача було порушено строки виконання робіт. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач оперативно надавав відповіді на відповідні звернення та запити відповідача, тоді як останній почав звертатися до позивача з метою збору відповідних даних та документації вже після закінчення передбаченого Календарним планом строку для збору вихідних даних.
У разі неможливості в передбачений цим Договором строк виконати роботи, підрядник зобов`язаний негайно повідомити про це замовника (підпункт 5.1.21. пункту 5.1. Договору).
Так, пункт 2.2. Договору передбачає, що строки виконання робіт можуть продовжуватись із внесенням відповідних змін в договір у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричиняють таке продовження, за умови, що такі зміни не призводять до збільшення суми договору. 
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач неодноразово звертався до позивача із пропозиціями щодо продовження строків виконання робіт, що підтверджується листами ТОВ «Компанія Барбакан» від 20.11.2023 №01/20/11-2023, від 19.01.2024 №01/19/01-2024.
У відповідь на лист відповідача від 19.01.2024 №01/19/01-2024 позивач листом від 14.02.2024 №62-11/2-803/3686 відмовив у продовженні строку виконання робіт, оскільки вважав наведені відповідачем обставини щодо необхідності укладення відповідної додаткової угоди необґрунтованими та недостатніми.
Листом від 01.03.2024 № 03/01/03-2024 відповідач надав позивачу проєкт додаткової угоди до Договору щодо продовження строку виконання робіт, у відповідь на який позивач листом від 20.03.2024 №62-11/2-1486-6180 повідомив, що строки виконання робіт будуть продовжені за умови, що ТОВ «Компанія Барбакан» сплатить штрафні санкції за порушення строків виконання робіт до 31.05.2024.
Судом установлено, що сторонами так і не було досягнуто домовленостей щодо продовження строків виконання відповідачем робіт.
При цьому, згідно з пунктом 14.2. Договору умови цього Договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін в порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством України, відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» з урахуванням Особливостей здійснення закупівель, встановлених Постановою КМУ від 12.10.22 №1178, шляхом укладання додаткових угод.
Як визначено пунктом 17 Особливостей (у редакції, чинній станом на дату укладення Договору), за результатами закупівель, проведених відповідно до пунктів 10 та 13 Особливостей, укладається договір про закупівлю відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням положень статті 41 Закону та Особливостей.
Порядок зміни істотних умов договору про закупівлю визначено пунктом 19 Особливостей.
Істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім пп. 13) Особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків крім випадків, визначених цим пунктом.
Продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, зокрема обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Перелік об`єктивних обставин, за яких замовник може подовжити строк дії договору та/або строк його виконання, наведено в пп. 4 пункту 19 Особливостей, але цей перелік не є вичерпним.
Тобто,  законодавством у сфері закупівель не визначено, настання яких саме об`єктивних обставин може вважатися достатнім, що продовжити строк дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг.
Водночас, будь-який замовник, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у продовженні строку виконання зобов`язань виконавцем, а відповідно й у зміні відповідних умов договору (постанова Верховного суду України від 21.03.2023 у справі №926/1626/22).
Тобто, питання щодо продовження строку виконання робіт вирішується фактично на розсуд замовника.
Відповідач, у свою чергу, не був позбавлений права на звернення до суду із відповідним позовом про визнання укладеною додаткової угоди до Договору, якою б передбачалось продовження строку виконання робіт із доведенням відповідних підстав для цього.
Питання ж продовження строку виконання робіт та наявності чи відсутності підстав для укладення з цього приводу додаткової угоди не є предметом даного спору.
Відповідно до  статті 42 Господарського кодексу України  підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно із  статтею 44 Господарського кодексу України  підприємництво здійснюється на основі, зокрема комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.
Так, юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи із позивачем Договором та визначаючи певні терміни виконання робіт, відповідач повинен був оцінити можливість виконання своїх зобов`язань у визначені Календарним планом терміни. При цьому, з умов підпункту 5.1.1. пункту 5.1. Договору вбачається, що графік виконання робіт розроблявся саме підрядником.
Будь-яких доказів наявності обставин непереборної сили, які б звільняли відповідача від відповідальності за порушення строків виконання робіт відповідно до розділу 10 Договору до матеріалів справи не надано.
У свою чергу, суд зазначає, що відповідно до умов пункту 12.1. Договору цей договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, а тому, уклавши Договір з відповідачем, позивач, відповідно, має правомірні очікування на його виконання. При цьому, відповідно до пункту 9.15. Договору сплата штрафу і пені не звільняє сторони від виконання своїх обов`язків за договором.
За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами реальної неможливості виконання взятих на себе зобов`язань в обумовлені Договором строки.
Щодо посилань скаржника на лист позивача №62-11/2-5406/21712 від 15.10.2024 (копія долучена до апеляційної скарги), яким позивач повідомив про одностороннє, на підставі підпункту 5.5.6. розірвання Договору, що на думку відповідача свідчить про недобросовісну поведінку позивача у спірних правовідносинах, оскільки, як стверджує скаржник, позивач очікував тривалий час, діяв суперечливо, звернувся до суду за стягненням штрафних санкцій, а дочекавшись рішення суду першої інстанції, лише тоді вирішив розірвати Договір, то колегія суддів оцінює їх критично, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях відповідача.
При цьому, згідно з підпунктом 5.5.6. Договору позивач має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір  у разі невиконання зобов`язань підрядником, повідомивши його про це листом не менш ніж за 10 календарних днів до визначеної у листі дати розірвання договору.
Як підтверджується матеріалами справи, роботи згідно з Договором підрядником наразі не виконані, а вина позивача в цьому відповідачем не доведена.
При цьому позивач наголошує, що тривале невиконання робіт за Договором призвело до невиконання галузевих доручень та організаційно-розпорядчих документів та довело неспроможність відповідача виконати свої зобов`язання за Договором, що й стало підставою для направлення вказаного листа про розірвання Договору. 
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).    
Відповідно до  статті 612 Цивільного кодексу України  боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 3 частини 1  статті 611 Цивільного кодексу України  встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з частиною 1  статті 549 Цивільного кодексу України  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафними санкціями у  Господарському кодексі України  визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1  статті 230 Господарського кодексу України).
Відповідно до частини 4  статті 231 Господарського кодексу України  розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
За висновком Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №904/4156/18 необхідною умовою застосування договірної господарсько-правової відповідальності за порушення договірних зобов`язань є визначення у законі чи у договорі управленої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафних санкцій і конкретного їх розміру.
Пунктом 9.1. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 9.8. Договору за порушення строків виконання будівельно-монтажних робіт та/або пусконалагоджувальних робіт, та/або робіт з проведення експертизи по договору підрядник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості відповідних робіт, виконання яких прострочено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф в розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Судом установлено, що дії відповідача є порушенням умов Договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені та штрафу) відповідно до частини 2  статті 231 Господарського кодексу України  та умов пункту 9.8. Договору.
За порушення строків виконання робіт на 156 календарних днів позивач відповідно до пункту 9.8. Договору нарахував до стягнення з відповідача пеню у розмірі 1  004  290,56 грн та штраф у розмірі 450  643,20 грн за період прострочення з 16.11.2023 по 19.04.2024.
Перевіривши вказані розрахунки позивача, судом встановлено, що розмір штрафу та пені відповідає вимогам зазначених вище норм законодавства, умовам договору та є арифметично вірним, а тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1  004  290,56 грн та штрафу у розмірі 450  643,20 грн за порушення строків виконання робіт є обґрунтованими, висновки суду першої інстанції з приводу чого є правильними.
Доводи скаржника стосовно того, що позивачем не було понесено жодних майнових втрат внаслідок порушення відповідачем строків виконання робіт, тому незрозуміло які майнові втрати має компенсувати стягнення 1 454 933,76 гривень (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), що становить 22,6 % від загальної суми договору, судом до уваги не приймаються.
Так, відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за Договором, погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, при цьому, як зазначалося, юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи із позивачем Договір та визначаючи певні терміни виконання робіт, відповідач повинен був оцінити можливість виконання своїх зобов`язань у визначені Календарним планом терміни.
Як наголошує позивач, прострочення строку виконання робіт передбачених Договором, зумовило значні майнові витрати для філії «ВП ХАЕС», зокрема внаслідок залучення додаткової охорони для контролю та нагляду за об`єктом реконструкції у період воєнного стану. Водночас, відсутність виконаних робіт, ставить у залежність виконання інших робіт, запланованих філією «ВП ХАЕС». Крім того, кошти на договір були передбачені та виділені для філії «ВП ХАЕС» бюджетом на 2023 рік та не були використані та скеровані на інші роботи.
Відповідач, у свою чергу, посилаючись на відсутність майнових втрат у позивача в зв`язку з невиконанням Договору, клопотань про зменшення розміру штрафних санкцій у відповідності до статей 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України з належним обґрунтуванням підстав для цього не заявляв.
Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім наведених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовуються висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог у даній справі.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову в даній справі.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/3375/24 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/3375/24 залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан».
Матеріали справи №910/3375/24 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови складено та підписано 02.05.2025.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                А.І. Тищенко

                                                                                І.А. Іоннікова