Ухвала
 
17 квітня 2025року
м. Київ                                                            
 
справа № 641/2576/21
провадження № 61-14562св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка на свою користь 5 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 1 425 000,00 грн у рахунок компенсації майнової шкоди,                            а саме витрат, понесених ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги                                            у кримінальному провадженні.
 
Ленінський районний суд м. Полтави рішенням від 02 березня 2023 року позов задовольнив частково. Стягнув з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів                                            у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунка на користь                           ОСОБА_1 180 900,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовив.
 
Суди розглядали справу неодноразово.
 
Полтавський апеляційний суд постановою від 01 листопада 2023 року апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури залишив без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02 березня 2023 року змінив у частині відшкодування моральної шкоди. Стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1                               185 589,93 грн у рахунок компенсації моральної шкоди. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат за надану юридичну допомогу скасував та в цій ухвалив частині нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнув                      з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат за надану юридичну допомогу 400 000,00 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Верховний Суд постановою від 12 червня 2024 року касаційні скарги Харківської обласної прокуратури та ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Немченко М. В., задовольнив частково. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02 березня 2023 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Полтавського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року щодо вирішення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним діями органів досудового розслідування та прокуратури, залишив без змін. Постанову Полтавського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року                                 в частині вирішення позовної вимоги про відшкодування майнової шкоди у вигляді витрат за надану юридичну допомогу у кримінальному провадженні скасував, справу в цій частині направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Полтавський апеляційний суд постановою від 30 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Журавльова М. С. задовольнив. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат за надану юридичну допомогу скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат за надану юридичну допомогу задовольнив. Стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1                     1 425 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат за надану юридичну допомогу                         у кримінальному провадженні. Стягнув із Харківської обласної прокуратури на користь держави судовий збір у розмірі 28 375,00 грн.
 
У касаційній скарзі заступник керівника Харківської обласної прокуратури посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року в частині стягнення з Державного бюджету України на користь  ОСОБА_1 1 425 000,00 грн витрат за надану юридичну допомогу у кримінальному провадженні та стягнення з Харківської обласної прокуратури на користь держави судового збору у розмірі 28 375,00 грн                          і в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
16 вересня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,                    є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                              в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно                           з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті                               34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд                                 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов