ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1237/25 Справа № 185/1043/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 квітня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю захисника Благодєтєлєвої Є.Я., апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника Благодєтєлєвої Є.Я. на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яку визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В:

       Постановою Павлаградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року, ОСОБА_1  визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі.
       Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
        Відповідно до встановлених судом обставин, 10 січня 2025 року о 11 год. 00 хв. за адресою: м. Палоград, вул. Центральна, буд. 68, ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами а саме електронною сигаретою «Elf Bar». без марок акцизного податку, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

       В апеляційній скарзі захисник Благодєтєлєва Є.Я. просить постанову Павлаградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Також в апеляційній скарзі адвокатом порушене питання про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтування вимог у цій частині вказує, що розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_1 , а копія оскаржуваної постанови була направлена на адресу захисника та отримана лише 25.03.2025 року, після звернення до суду із цього питання.
       В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду. Зазначає, що судом не взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей на підтвердження саме факту торгівлі, а не перебування відповідних речей у приміщенні магазину. Протокол містить лише формальне посилання на те, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю електронними сигаретами без марок акцизного податку. 
Також вказує, що ОСОБА_1 не було повідомлено про проведення будь-якої відеофіксації на боді-камеру.
Зазначає, що остання не є фізичною особою-підприємцем, суб`єктом господарювання або продавцем, як зазначено в протоколі — вона є стажером, а відтак не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

       Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Благодєтєлєву Є.Я., яка апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 18 лютого 2025 року судовий розгляд було проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому даних про належне повідомлення останньої про день та час розгляду справи та/або направлення стороні захисту повного тексту судового рішення матеріали справи не містять. Враховуючи, що необізнаність про мотиви судового рішення, як і про сам факт його винесення, об`єктивно унеможливлювала своєчасне складання апеляційної скарги, з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя, вважаю за необхідне повити строк апеляційного оскарження.
       Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зважає на те, що згідно із вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Дані вимоги,судом першої інстанції були виконані в повному обсязі. Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Так, судом першої інстанції встановлені фактичні обставини, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності,
Із відомостей, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що 10.01.2025 року о 11-36 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.01.2025 року о 11-37 за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, буд.68, у ТЦ Островок ДОП виявлено продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, заявник ОСОБА_2 .
Вказане утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, що полягає у торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку.
За наслідками виїзду співробітників патрульної поліції за вищевказаною адресою дане повідомлення знайшло своє підтвердження. Працівниками поліції було встановлено особу продавця, відносно якої було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 156 КУпАП та направлено його для розгляду до суду.
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування “поза розумним сумнівом” (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не обгрунтовують відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Так, апеляційні доводи про те, що що матеріали справи не містять достатніх відомостей на підтвердження саме факту торгівлі ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони поза розумним сумнівом спростовуються дослідженими доказами, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_3 щодо обставин придбання ним за адресою: АДРЕСА_2 за ціну у розмірі 300 гривень «Elf Bar 1500» без марок акцизного податку (а.с. 3); квитанцією про отримання та зберігання речових доказів № 247 від 10.01.2025 року (а.с.6); відеозаписом з боді-камер працівників поліції, де ОСОБА_1 підтверджує факт продажу «Elf Bar» без марок акцизного податку за 300 гривень, при цьому остання перебуває на місці продавця за скляним торгівельним прилавком, у якому розташовані електронні сигарети, засоби для паління тощо, та на них наявні цінники, що поза розумним сумнівом свідчить про здійснення ОСОБА_1 торгівлі ними.
       Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки не є фізичною особою-підприємцем, суб`єктом господарювання або продавцем, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки за змістом диспозиції вказаної частини статті закону про адміністративну відповідальність її суб`єктом є будь-яка особа, що здійснює роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. 
Апеляційні доводи про недопустимість як доказу наявного у справі відеозапису суд апеляційної інстанції оцінює критично. Так, за правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Наданий відеозапис відображає ключові елементи правопорушення та поведінку ОСОБА_1 . Відсутність підтвердження його повної безперервності не спростовує достовірності та змісту обставин справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що відеозапис, здійснений працівниками поліції, є належним та допустимим доказом. 
Накладене стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкцій ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

       Строк апеляційного оскарження — поновити.
Апеляційну скаргу захисника Благодєтєлєвої Є.Я. — залишити без задоволення.
       Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156  КУпАП — залишити без змін. 

       Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського
апеляційного суду А.А. Мазниця