Справа № 151/211/24
Провадження № 22-ц/801/1102/2025
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Токарчук Л. Г.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року	Справа № 151/211/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В., 
за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Івахи Олега Івановича на заочне рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 12.10.2019, яка станом на 02.11.2023 складає 192 467 гривень 54 копійки (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)) та судові витрати в сумі 3028 гривень.
Позов мотивований тим, що «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого клієнтам ( фізичним особам ) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі, верифікації клієнта очно у відділенні банку, верифікації клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці, верифікації клієнта очно кредитним агентом у точці, а починаючи з травня 2020 року відеоверифікації працівником банку дистанційно, ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 
Зазначає, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
12.10.2019  ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 12.10.2019. 
Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету - заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. 
На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 100 000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта НОМЕР_1 . 
Свої зобов`язання за договором банк виконав в повному обсязі, в той час як відповідачка їх порушила та своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 02.11.2023 складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 192 467,54 грн.
Заочним рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг "Моnobank" від 12 жовтня 2019 року у розмірі 192 467 (сто дев`яносто дві тисячі чотириста шістдесят сім) гривень 54 копійки.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ''Універсал Банк" понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Івахи Олега Івановича про перегляд заочного рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Іваха О.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ "Універсал Банк" Македон О.А. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 12.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ ''Універсал Банк'' з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 12.10.2019, відповідно до якої відповідачка відкрила поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях на своє ім`я. 
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладення якого підтвердила та зобов`язалася виконувати його умови, що підтверджується її підписом на заяві. З анкети-заяви також вбачається, що усе листування має здійснюватися через мобільний додаток та інші дистанційні канали. Також, підтвердила, що анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку.
Крім того, в анкеті ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі і електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй у банку. Вона засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним її відкритим ключом 0380С38F657BEF0915C9F0ED5F1D655C0D7AE1B14FA4838AD529E619BA11F6692C, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. (а.с. 22 )
На підставі анкети-заяви від 12.10.2019 відповідачці відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 (т.1 а.с.22).
Відповідно до довідки про наявність рахунку ОСОБА_1 надано картку № НОМЕР_4 . Картка активна до 03/24 (т. 1 а.с. 246)
Відповідачці на вказаний рахунок встановлено кредитний ліміт, який неодноразово збільшувався і становить 100 000 грн (т.1 а.с.247).
Отримання ОСОБА_1 від банку грошових коштів та користування ними підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 12.10.2019 по 18.02.2025 (т.1 а.с.158-245). 
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12 жовтня 2019 року, внаслідок чого станом на 02 листопада 2023 року в неї утворилась заборгованість у розмірі 192 467,54 грн (заборгованість за тілом кредиту).
Колегія суддів погоджується з таким висновкам суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи зміст викладених норм, вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно з ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як зазначив позивач, особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.
З матеріалів справи встановлено, що відповідачка з метою отримання банківських послуг заповнила і підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачкою за допомогою власноручного підпису.
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи відповідачки, зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 .
У анкеті-заяві відповідачка просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях на її ім`я та встановити кредитний ліміт, відповідно до умов договору.
У анкеті-заяві міститься згода ОСОБА_1 про те, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомився, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.
У п. 6 анкети-заяви відповідачка вказала, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п. 6 анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору 0380С38F657BEF0915C9F0ED5F1D655C0D7AE1B14FA4838AD529E619BA11F6692C.
Відповідачка підтвердила в анкеті-заяві, що усі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися нею та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.
Отже, матеріалами справи підтверджено належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставлення електронного цифрового підпису сторін.
Заповненням анкети-заяви відповідачка підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 12 жовтня 2019 року, а також, засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до пункту 3 анкети-заяви підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку.
Наведеним спростовуються доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що матеріали справи не місять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою вона розуміла та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно анкети-заяви відповідачкою згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення її дій згідно з договором про надання банківських послуг.
Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Позивач на підтвердження існування заборгованості у відповідачки за кредитним договором надав розрахунок заборгованості за договором від 12.10.2019 року, укладеного між банком та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 7-21) та виписку про рух коштів по картці від 18.02.2025 року, яка містить інформацію про здійснені відповідачкою операції по картці за період із 12.10.2019 по 02.03.2023 року (т. 1 а.с. 158-245).
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Отже, надана позивачем виписка про рух коштів по картці від 18.02.2025 року підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також розміру заборгованості за кредитом.
Як вбачається з наданої позивачем виписки з карткового рахунку відповідачки, вона активно користувалась рахунком, здійснювала з нього платежі, отримувала різноманітні послуги, здійснювала платежі у закладах торгівлі та харчування, переказувала грошові кошти іншим особам, знімала готівку тощо. Рух коштів по картці відповідачки свідчить про те, що вона була обізнана про списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у її вільному електронному доступі. Таке активне користування кредитною карткою з доступом до мобільного додатку свідчить про обізнаність відповідачки щодо умов кредитування та правил користування послугою електронного банку.
Доводи апеляційної скарги про те, що виписка по рахунку надана позивачем, не є належним доказом видачі кредиту, оскільки як вбачається з перелічених до позовної заяви додатків, позивачем не долучено до позовної заяви такого доказу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки під час перегляду заочного рішення судовий розгляд відбувається за загальними правилами, відповідач може подавати заперечення проти вимог позивача, докази, клопотання, тощо, а позивач не позбавлений можливості надавати свої заперечення та докази у спростування доводів відповідача.
Наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.
Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували визначений банком розмір заборгованості за кредитом, як і не навела заперечень щодо неотримання та невикористання грошових коштів позивача.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, встановивши, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредит в обумовленій сумі, тоді як ОСОБА_1 неналежно виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість у сумі 192 467,54 грн, що підтверджується належними та допустимими доказами, дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення і яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст.389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 82, 367, 369, 374, 375 України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Івахи Олега Івановича залишити без задоволення.
Заочне рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року залишити без змін.
Поновити дію заочного рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року у справі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 28 травня 2025 року.                 

Суддя-доповідач:                          В.П. Рибчинський
Судді:                                          С.Г. Копаничук
                                                                                В.В. Оніщук