УХВАЛА
 
16 квітня 2025 року 
м. Київ 
 
справа № 199/3191/23 
провадження № 61-16371св24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьоїсудової палати Касаційного цивільного суду: 
судді-доповідача - Петрова Є. В., 
суддів: Грушицького А. І., Карпенко С. О., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., 
 
учасники справи: 
позивач - перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області, 
відповідачі: ОСОБА_1 , Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», 
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року, додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року, ухвалені у складі судді Авраменка А. М., постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року, ухвалені у складі колегії суддів Космачевської Т. В., Максюти Ж. І., Халаджи О. В., у справі за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У квітні 2023 року перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»           (далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас»), у якому просив: 
 
- витребувати у ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» на користь Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га, із кадастровим номером 1421786600:03:000:1184, що розташована на території Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області; 
 
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права оренди ДП «Ілліч-Агро Донбас» на земельну ділянку із кадастровим номером 1421786600:03:000:1184, припинивши право оренди на цю земельну ділянку. 
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
 
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська рішенням                       від 07 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовив. 
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався презумпцією правомірності набуття права власності та тим, що позивач не надав доказів, які б підтверджували підробку документів, на підставі яких ОСОБА_1 надано у власність спірну земельну ділянку, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення віндикаційного позову. 
 
Суд також зазначив, що позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди є похідною вимогою та ґрунтується виключно на можливості задоволення віндикаційної позовної вимоги, тому вона не підлягає задоволенню. 
 
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська додатковим рішенням від 05 грудня 2023 року заяву ДП «Ілліч-Агро Донбас» про ухвалення додаткового рішення задовольнив. 
 
Стягнув із Донецької обласної прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
 
Вирішуючи питання про відшкодування відповідачу ДП «Ілліч-Агро Донбас» понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції керувався тим, що у задоволенні позову відмовлено, а відповідач надав належні докази на підтвердження понесених витрат. Визначений стороною відповідача розмір витрат на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн відповідає обсягу наданих послуг і критеріям реальності, розумності та співмірності. 
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури залишив без задоволення, а рішення             Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року - без змін. 
 
Апеляційний суд мотивував постанову тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору та в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
 
Позивач не довів належними та допустимими доказами незаконність та безпідставність вибуття з державної власності в особі територіальної громади Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га, з кадастровим номером 1421786600:03:000:1184, право власності на яку зареєстровано за  ОСОБА_1 . 
 
Наявність двох наказів під одним номером і з різними текстами, зокрема про передання  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок, які територіально розташовані в різних районах, мають різне цільове призначення та площу, не доводить недійсність якогось із цих документів та незаконність набуття названими особами права власності на земельні ділянки. 
 
Колегія суддів також зазначила, що, врахувавши складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, витрачений ним час, участь адвоката у судових засіданнях, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачу ДП «Ілліч-Агро Донбас» понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
 
Дніпровський апеляційний суд додатковою постановою від 20 листопада 2024 року заяву ДП «Ілліч-Агро Донбас» про ухвалення додаткового рішення задовольнив. 
 
Стягнув з Донецької обласної прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000,00 грн. 
 
Вирішуючи питання про відшкодування відповідачу ДП «Ілліч-Агро Донбас» понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції керувався тим, що у задоволенні позову відмовлено, а відповідач надав належні докази на підтвердження понесених витрат. Визначений стороною відповідача розмір витрат на правничу допомогу у сумі 4 000,00 грн відповідає обсягу наданих послуг і є пропорційним до предмета спору. 
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 
 
У грудні 2024 року заступник керівника Донецької обласної прокуратури подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада       2023 року, додаткове рішення цього ж суду від 05 грудня 2023 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року та додаткову постанову цього ж суду від 20 листопада 2024 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а у задоволенні заяв про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити. 
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заявник зазначив, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду                   від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15 та у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 373/1810/16, від 05 квітня 2023 року у справі № 139/997/21, від 05 січня 2024 року    у справі № 736/1435/21, від 17 січня 2024 року у справі № 522/3999/23, від 09 червня 2024 року у справі № 538/129/21, від 25 липня 2024 року у справі № 538/130/21       (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, суди не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункти 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України). 
 
Касаційну скаргу заявник мотивував тим, що вибуття спірної земельної ділянки з державної власності відбулося поза волею власника. 
 
Суди першої та апеляційної інстанції повинні були дослідити, чи отримував відповідач дозвіл на розробку проєкту землеустрою, чи розробив він його, чи затверджений такий проєкт Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області, чи видано наказ про надання земельної ділянки у власність. 
 
Суди ухилилися від встановлення дійсних обставин справи та проігнорували надані стороною позивача докази, а саме: 
 
- наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року № 4893-СГ, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, яка розташована на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області; 
 
- інформацію Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про те, що назване Управління не видавало наказ від 02 жовтня 2019 року № 4893-СГ щодо надання ОСОБА_1 у власність спірної земельної ділянки; 
 
- наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 22 жовтня 2019 року № 5387-СГ, яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою та наданні у власність спірної земельної ділянки. 
 
Суд апеляційної інстанції за відсутності конкретних доказів припустив, що можуть існувати два накази Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області         від 02 жовтня 2019 року № 4893-СГ з різними текстами про надання у власність земельної ділянки  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 . При цьому суд не врахував, що відповідні накази з одним номером, датою та посекундною відміткою на штрих-коді фізично не можуть існувати. 
 
Усі накази Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області обов`язково реєструються у системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ» та існують як електронні документи. Суди не врахували, що хоча паперова реєстраційна справа і залишилася на тимчасово окупованій території України, однак електронна справа є доступною у Реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
 
Суди попередніх інстанцій припустили, що після відмови у 2019 році у затвердженні проєкту землеустрою ОСОБА_1 міг отримати спірну земельну ділянку у власність. 
 
Під час дослідження обставин існування в особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама собою державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. 
 
Відсутність вироку щодо підробки документів не може бути підставою для відмови в позові. Фізичне порівняння судом реквізитів наказу не може бути підтвердженням існування двох наказів від 02 жовтня 2019 року № 4893-СГ. Присвоєння спірній земельній ділянці кадастрового номера не свідчить про правомірність набуття відповідачем права власності на неї. 
 
Суди безпідставно не взяли до уваги рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 жовтня 2023 року у справі № 220/83/23, яким встановлено факт прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області наказу від 22 жовтня 2019 року № 5387-СГ про відмову  ОСОБА_1 у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність спірної земельної ділянки. 
 
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення, а тому у разі скасування основного рішення додаткове втрачає силу. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Верховний Суд ухвалою від 09 січня 2025 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська. 
 
13 лютого 2025 року справу № 199/3191/23 передано до Верховного Суду. 
 
Верховний Суд ухвалою від 24 лютого 2025 року призначив справу до судового розгляду. 
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду 
 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі. 
 
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
У частині другій статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції. 
 
Встановлено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 19 лютого 2025 року передав на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справу № 199/9897/22 (провадження № 61-14436св24) за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_3 , ДП «Ілліч-Агро Донбас» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди. 
 
Обґрунтовуючи підстави для передання справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначала, що долучений прокурором до матеріалів справи наказ, виданий Головним управлінням Держгеокадастру в Донецькій області та внесений до електронної системи, про надання земельної ділянки фізичній особі на підставі приписів пункту 3 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня              2012 року № 1051, має силу оригіналу. 
 
Протилежний підхід нівелює приписи про юридичну силу електронного документа та презумпцію відповідності кваліфікованого електронного підпису власноручному, суперечить частині першій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги». 
 
Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду мотивувала також тим, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується вибуття з державної власності спірної земельної ділянки поза волею держави та має виняткове значення, оскільки стосується питання можливого неправомірного вибуття за підробленими документами не лише земельної ділянки, яка є предметом спору у цій справі, а й інших ділянок, які становлять загальний масив площею понад 300 га за тієї умови, що орган, який нібито видав спірні накази, стверджує, що не видавав їх. 
 
Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі № 199/9897/22. 
 
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду ухвалою                 від 03 квітня 2025 року прийняв до розгляду цивільну справу № 199/9897/22 (провадження № 61-14436сво24). 
 
За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. 
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку. 
 
Враховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 199/9897/22 (провадження № 61-14436сво24). 
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої              статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ: 
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 199/3191/23 за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права орендидо закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 199/9897/22 (провадження            № 61-14436сво24). 
 
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач  	Є. В. Петров  	
Судді	А. І. Грушицький  	
 	С. О. Карпенко  	
 	І. В. Литвиненко  	
 	В. В. Сердюк