КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2025 року
справа № 2-2930/09
провадження № 22-ц/824/2890/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г., 
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Шереметьєвій М.В.
 
учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс»
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
третя особа- Дарницька районна у місті Києві державна адміністрація 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2009  року, постановлене під головуванням судді Парамонова М.Л. у цивільній справі за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Дарницька районна у місті Києві державна адміністрація про знесення об`єкта самочинного будівництва та приведення прибудинкової території у попередній стан, -
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» м. Києва звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 3 особа - Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація про знесення об`єкта самочинного будівництва та приведення прибудинкової території у попередній стан, посилаючись на те, що позивач проводить обслуговування та експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 ; в цьому будинку нежитлові приміщення №243 та №244 (площею 284,80 кв. м та 153,80 кв. м) належать на праві власності ОСОБА_1 ; між позивачем та ОСОБА_1 15.05.2002 року було укладено договір №349 «На відшкодування експлуатаційних витрат, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території та на забезпечення комунальними послугами».
Відповідачі без відповідних документів на право користування земельною ділянкою самовільно розпочали будівництво прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , будівельні роботи проводяться без відповідного дозволу та затвердженого проекту, всупереч попередженням позивача та ігноруючи вимоги відповідних державних органів, відповідачі продовжують незаконне будівництво, що може привести до аварійного стану будинку та створює загрозу проживання мешканців будинку, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2009 року позов задоволено.
Знесено за рахунок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , нерухоме майно - самочинно збудовану прибудову (фундамент, перекриття підвального приміщення, бетонні колони, перекриття даху) до житлового будинку АДРЕСА_1 (до нежилих приміщень №243 та №244, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 ) та привести у попередній стан прибудинкову територію будинку відповідно до технічної документації на будинок.
Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» у користуванні прибудинковою територією по АДРЕСА_1 для технічного і санітарного обслуговування території.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» судові витрати в сумі 16,00 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що не мав бути залученим як відповідач ОСОБА_2 , оскільки не був власником оскаржуваних прибудов, а мав лише представницькі повноваження від ОСОБА_1 . Зазначає, що був необізнаним щодо зазначеного судового процесу, а тому був позбавлений можливості надати суду існуючі на момент розгляду справи дозвільні та погоджувальні документи. Після ухвалення оскаржуваного рішення відповідачем  була розроблена та погоджена державними органами дозвільна документація на добудову із розширенням нежитлових приміщень. 
Представник апелянта в судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між власником нежилих приміщень № 243 та № 244 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (її сином) укладено договір оренди нежитлових приміщень, тобто самочинне будівництво здійснюється обома відповідачами.
Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги доведені в судовому засіданні і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта №345 від 30.09.1999 року житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 був прийнятий в експлуатацію; будинок переданий та знаходиться на балансі Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» м. Києва.
Відповідачка ОСОБА_1 є власником нежилих приміщень № 243 площею                              284,8 кв. м та та №244 площею 153,8 кв. м - в будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтв про право власності на нежиле приміщення від 18.06.2001 року серії НП №49941 та серії НП №49942, виданих на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 23.05.2001 року №499-С/НП.
15.05.2002 року між позивачем та ОСОБА_1 (власником) був укладений договір №349 «На відшкодування експлуатаційних витрат, пов`язаних з утриманням будинків і прибудинкових територій та на забезпечення комунальними послугами».
Представник позивача зазначає про наявність об`єкта самочинного будівництва та продовження цього будівництва станом до 24.04.2009 року (на момент пред`явлення позову до суду), що підтверджуються актом від 24.04.2009 року, фотокартками об`єкта будівництва; поясненнями 3-ої особи по суті позовних вимог; копією рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.04.2004 року.
Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382 ЦК України).
Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (частини друга, третя статті 42 ЗК України).
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша статті 369 ЦК України).
Співвласники мають право, зокрема, вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників (пункт 1 частини першої статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (частина друга статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Співвласники зобов`язані, зокрема, використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням (пункт 3 частини першої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Верховний суд у постанові від 14.08.2024 по справі № 442/1888/23 дійшов висновку, що використання прибудинкової території має відбуватися за її призначенням; 
створення на прибудинковій території об`єкта будівництва має проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі об`єкти не призведуть до порушень прав інших співвласників у багатоквартирному житловому будинку;
право спільної власності багатоквартирного будинку здійснюється співвласниками за їх згодою, а тому створення на прибудинковій території певних об`єктів вимагає погодження співвласників (див. подібний висновок у пунктах 75 - 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц (провадження № 14-175цс20)).
Таким чином, використання прибудинкової території має відбуватися за її призначенням; створення на прибудинковій території об`єктів будівництва має проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі об`єкти не призведуть до порушень прав інших співвласників у багатоквартирному житловому будинку; право спільної власності багатоквартирного будинку здійснюється співвласниками за їх згодою, а тому створення на прибудинковій території певних об`єктів (зокрема, фундамент, перекриття підвального приміщення, бетонні колони, перекриття даху)) вимагає погодження співвласників;
Прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 є призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку і належних до нього будівель та споруд та має задовольняти інтереси всіх мешканців цього будинку.
Земля, на якій відповідачі самочинно збудували спірний об`єкт, є прибудинковою територією та призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку і належних до нього будівель та споруд та має задовольняти інтереси всіх мешканців цього будинку; спірні об`єкти (фундамент, перекриття підвального приміщення, бетонні колони, перекриття даху) створені на прибудинковій території без погодження співвласників.
Крім цього, суд погоджується з твердженням районного суду, що оскільки між власником нежилих приміщень №243 та №244 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди нежитлових приміщень, то самочинне будівництво здійснюється обома відповідачами.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та приведення прибудинкової території у попередній стан.
Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2009  року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 02 червня 2025 року.
 
Суддя-доповідач:
Судді: