ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/284/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді: Мороза В.Ф., 
суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.  
секретар судового засідання Жолудєв А.В.
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 (суддя Соловйова А.Є.)
у справі № 904/284/22
За заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України з грошовими вимогами в загальній сумі 10 084,40 грн 
до боржника Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП"  
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАБЛ-ШУТЕР СЕРВІС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської  області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, код ЄДРПОУ 01035093).
Постановою суду від 12.07.2022 припинено процедуру розпорядження майном Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, код ЄДРПОУ 01035093). Припинено повноваження арбітражного керуючого Сидорчука Івана Сергійовича, (свідоцтво №2041 від 10.11.2021, 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ковалевича, буд №3, оф. №3), як розпорядника майна Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП". Визнано Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, код ЄДРПОУ 01035093) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 12.07.2023.
Призначено ліквідатором Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, код ЄДРПОУ 01035093) арбітражного керуючого Сидорчука Івана Сергійовича, (свідоцтво №2041 від 10.11.2021, 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ковалевича, буд №3, оф. №3).
23.07.2024 від Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України надійшла заява вих.№31264/6/08-01-13-03-04 від 17.04.2024  з грошовими вимогами до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" в загальній сумі 10 084,40 грн, з яких: 4 028,40 грн - основний платіж, 6 056,00 грн - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.  
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 у справі № 904/284/22 грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання грошових вимог до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" в загальній сумі 10 084,40 грн, з яких: 4 028,40 грн - основний платіж,  6 056,00 грн - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника  відхилено.  
Не погодившись з вказаним рішенням Головним управління ДПС у Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 у справі № 904/284/22  скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким визнати грошові вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області до боржника Державного регіонального проектно - вишукувального інституту “ДНІПРОДІПРОВОДГОСП” у розмірі 4 028, 40 грн. (з яких 4 028, 40 грн. – основний платіж) та включити грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до реєстру вимог кредиторів. Окремо визнати грошові вимоги по сплаті судового збору у розмірі 6 056, 00 грн. та включити грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до реєстру вимог кредиторів. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла внаслідок самостійного нарахування платником податків, згідно податкової декларації з плати за землю № 9028806477 від 14.02.2022 (термін сплати з 30.11.2022; 30.01.2023) на суму 4 028, 40 грн. Самостійно визначені суми податкових зобов`язань є узгодженими у день подання та оскарження самостійно узгоджених сум не передбачено податковим законодавством. Податковий кодекс надає право коригування податкових зобов`язань виключно тим суб`єктам господарювання, орендовані земельні ділянки яких перебувають в зоні активних бойових дій або тимчасово окупованих російською федерацією. Проте боржник будь які уточнення до контролюючого органу стосовно декларації №9028806477 від 14.02.2022 не подавав, тому за боржником обліковується заборгованість у розмірі 4 028, 40 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 у справі № 904/284/22. 
Від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що земельна ділянка ДРПВІ "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" за яку потрібно сплачувати податок має 10308,00 кв. м. та знаходиться за адресою: Запорізька обл., Мелітопольський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Федотова 160. Відповідно до пункту 69.14 підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України - за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. Вся територія Мелітопольського району Запорізької області перебуває під тимчасовою окупацією з 25.02.2022. У зв`язку з зазначеним вимоги в сумі 4028,40 грн. за оплату за листопад - грудень 2022р. по декларації з №9028806477 від 14.02.2022 судом були правомірно відхилені.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2024 розгляд справи № 904/284/22 призначено на 23.04.2025  о 11  год. 30  хв.
В судове засідання 23.04.2025 представники сторін не з`явились, були належним чином повідомлені про час розгляду справи. 
Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 28.10.2021 у справі №11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України»   (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Відповідно до ч. 11   ст. 270 ГПК України   суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 у справі №910/12842/17 відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі №361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Таким чином відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинні створюватися в зайвий раз передумови для порушення процесуальних строків розгляду справи.
Враховуючи те, що суд визнав необов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази належного їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними матеріалами.
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 відкрито провадження за заявою  Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАБЛ-ШУТЕР СЕРВІС" у справі  №904/284/22 про банкрутство  Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП".
Постановою  від 12.07.2022 визнано Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП"  банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 12.07.2023. Призначено ліквідатором Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП"  арбітражного керуючого Сидорчука Івана Сергійовича. 
Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, як відокремленим підрозділом Державної податкової служби України подано заяву вих.№31264/6/08-01-13-03-04 від 17.04.2024 з грошовими вимогами до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, код ЄДРПОУ 01035093) в загальній сумі 10 084,40 грн, з яких: 4 028,40 грн - основний платіж, 6 056,00 грн - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.
Ліквідатором подано повідомлення вих.№01-20/114 від 19.07.2024 про розгляд грошових вимог кредитора, в якому ліквідатор не визнає грошові вимоги  Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України в сумі 4 028,40 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання грошових вимог до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" в загальній сумі 10 084,40 грн, з яких: 4 028,40 грн - основний платіж,  6 056,00 грн - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника  відхилено.
В обґрунтування вказаної ухвали господарський суд зазначив, що відповідно  до пункту 69.14 Перехідних положень Податкового кодексу України було встановлено, що тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі   на   умовах   оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Врахувавши, що вся територія Мелітопольського району Запорізької області перебуває під тимчасовою окупацією з 25.02.2022, господарський суд  відхилив вимоги в сумі 4 028,40 грн за нарахований земельний податок за листопад - грудень 2022 року згідно декларації №9028806477 від 14.02.2022.
Колегія погоджується з висновками господарського суду з огляду на наступне. 
За змістом   статті 1 КУзПБ   грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до   Податкового кодексу України   здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями   45,   46,   47 КУзПБ.
Під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).
Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).
Верховний Суду у постановах від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18 та від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20 зазначав, що покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (подібні висновки наведені у постановах).
Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).
Головне управління  ДПС у Запорізькій області зазначає, що Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" має податковий борг перед бюджетом з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 4 028,40 грн.
Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла в наслідок  самостійного нарахування платником податків згідно податкової декларації з податку на землю №9028806477 від 14.02.2022 (термін сплати з 30.11.2022; 30.01.2023) на суму 4 028,40 грн.
Податковим кодексом України (далі - ПК України) визначений порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів. 
За змістом п.п.1.1, 1.3 статті 1 цього Кодексу він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Відповідно до п.14.1.156 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
В податковому законодавстві податковий обов`язок включає в себе обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 статті 36 ПК України).
Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (п.37.2 статті 37 ПК України).
У п.54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом було неодноразово продовжено.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17 березня 2022 року, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, зокрема вказаний пункт доповнено підпунктом 69.14 відповідно до якого тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан,   не нараховується та не сплачується плата за землю   (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
В подальшому   Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", який набрав чинності 06 травня 2023 року, внесено зміни до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, та зазначено, що за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.
Тобто за земельні ділянки, які перебували під окупацією військ Російської Федерації, у період з 2022 року, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується.
Верховний Суд в постанові від 25.04.2025 у справі 916/5400/23 наголошував, що положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України є чіткими, зрозумілими за своїм змістом і передбачають вичерпний перелік умов звільнення від обов`язку сплачувати плату за землю, серед яких визначальним є перебування земельної ділянки на територіях активних бойових дій або тимчасової окупації, що не встановлено судами у відповідній справі.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (в подальшому - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Вказана постанова набрала чинності 25.12.2022.
На підставі вищевказаної постанови, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004.
Відповідно до вказаної постанови вся територія Мелітопольського району перебуває під тимчасовою окупацією  з 25.02.2025. 
Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у розмірі  4   028,40 грн. за декларацією №9028806477 від 14.02.2022, наявна за період листопад-грудень 2022 року. 
Таким чином, не підлягають визнанню заявлені ГУ ДПС у Запорізькій  області грошові вимоги за податковими зобов`язаннями за листопад-грудень 2022.
Враховуючи  викладене, колегія вважає висновок суду щодо відхилення грошових вимог ГУ ДПС у Запорізькій  області  правильним та обґрунтованим. 
При цьому доводи апеляційної скарги про неподання боржником  уточнюючої декларації, з огляду на що суми податкових зобов`язань є узгодженими, не впливають на обґрунтованість викладеного висновку, оскільки зазначеними вище нормативно-правовими актами було врегульовано правовідносини щодо нарахування плати за землю на земельні ділянки, які знаходяться на тимчасово окупованій території у заявлений період та відповідно апеляційним судом відхиляються. 
Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.
В силу приписів  статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Відповідно до   статті 129 Господарського процесуального кодексу України   судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст.  275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 у справі № 904/284/22 залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 у справі № 904/284/22 залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови підписано 28.05.2025

Головуючий суддя                                                                                В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                           О.Г.Іванов 

Суддя                                                                                           А.Є. Чередко