ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року | справа № 813/2570/18

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Брильовського Р.М.,
при секретарі судових засідань - Мудрик Б.П.
та осіб, що беруть участь у справі:
представника позивача – Цукорник С.Г.
представника відповідача – Гнатушок І.Т.
представника третьої особи – Пантюшевої Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Українські перспективи” до Виконавчого комітету Львівської міської ради за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент економічного розвитку Львівської міської ради та Акціонерне товариство “Українська залізниця” про визнання рішення нечинним,-
ВСТАНОВИВ:
На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Українські перспективи” до Виконавчого комітету Львівської міської ради за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент економічного розвитку Львівської міської ради та Акціонерне товариство “Українська залізниця” про визнання протиправним та скасування рішення, в якій з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд: визнати протиправним та нечинним пункт 1 рішення № 535 виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м.Львова рекламними конструкціями» від 25.05.2018; визнати протиправним та скасувати, з моменту його прийняття, Рішення № 535 виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м.Львова рекламними конструкціями» від 25.05.2018 в частині, що стосуються рекламних конструкцій ТОВ «Українські перспективи», а саме: підпункти 3.1.6, 3.1.7, 3.1.8, 3.2.4, 3.2.5, 3.2.6, 3.2.7 пункту 3 Рішення № 535 виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями» від 25.05.2018; пункт 4 Рішення № 535 виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями» від 25.05.2018 в частині вул. Луганська (від вул. Стрийської до проспекту Червоної Калини).
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТзОВ «Українські перспективи» та ДТГО «Львівська залізниця» (правонаступник -          ПАТ «Українська залізниця») було укладено, зокрема наступні договори, відповідно до п.2.1. яких ПАТ «Українська залізниця» розміщає рекламні конструкції, які є власністю ТзОВ «Українські перспективи», на об`єктах залізничного транспорту за вказаними адресами у м.Львові. Таким чином, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради вирішено змінити схему розміщення та демонтувати рекламні конструкції, які належать ТзОВ «Українські перспективи» та знаходяться на території та об`єктах залізничного транспорту. Вказує, що рекламні конструкції, які є власністю ТзОВ «Українські перспективи» розміщені на території земельних ділянок, що належать до земель державної власті, а саме до земель залізничного транспорту, а також об`єктах залізничного транспорту. Стверджує, що прийнявши рішення № 535 «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м.Львова рекламними конструкціями» від 25.05.2018, виконавчий комітет Львівської міської ради вийшов за межі своїх повноважень, вирішивши затвердити комплексну схему розміщення рекламних засобів на землях транспорту (в тому числі охопивши об`єкти залізничного транспорту: мости, інші споруди), та демонтувати рекламні конструкції, які розміщенні на землях транспорту (вздовж переїздів та шляхопроводів). Рішення № 535 «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями», яке передбачає демонтаж належних Позивачу конструкцій встановлених згідно укладених договорів, є втручанням суб`єкта владних повноважень у двосторонні договірні відносини між позивачем та ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» щодо надання рекламних послуг. Таке втручання не грунтується на законі, а відтак і порушує права Позивача. Вважає, що рішення №535 виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.05.2018 №535 «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними інструкціями» порушує права та законні інтереси ТзОВ «Українські перспективи», є протиправним та підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив, що між власниками земельних ділянок ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та Львівською міською радою було досягнуто згоди та було прийнято рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 535 «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями» від 25.05.2018. що позивач у позовній вимозі має намір визнати протиправним та скасувати спірне рішення в цілому,не маючи на це підстав та не звертаючи увагу на те, що рішення стосується не лише ТзОВ «Українські перспективи», а й інших, а відтак скасування вище згаданого рішення у цілому є неможливим. Що стосується договірних відносин ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та ТзОВ «Українські перспективи», то у вказаному випадку останній договір про надання рекламних послуг, який був укладений 29.12.2017 року закінчився 31.03.2018 року. Між Виконавчим комітетом Львівської міської ради та ПАТ «Укрзалізниця» і надалі ведеться активна співпраця. Своїм листом №ЦЦЮ-13/371 від 18.06.2018 підтримує позицію міської влади щодо визначення концептуальних засад розвитку рекламної інфраструктури міста шляхом затвердження Концепції розміщення зовнішньої реклами в місті Львові. Просив у задоволенні позову відмовити.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство “Українська залізниця” надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що за результатами спільних консультацій та перемовин на трьох засіданнях робочої групи з питань розв`язання проблеми перенасичення м. Львова рекламними конструкціями, представниками ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та Львівської міської ради досягнуто згоди та Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення від 25.05.2018 № 535. Вважає, що вищезгадане рішення має місцевий, а не персоніфікований характер впливу, діє на невизначене коло осіб, є загальнообов`язковим до застосування у межах міста Львова та спрямоване на забезпечення систематизації уніфікації розміщення рекламних засобів на території м. Львова. Вказує, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/6065/18 за позовом ТзОВ «Українські перспективи» до ПАТ «Укрзалізниця» про зобов`язання укласти договори. Зазначає, що між ТзОВ «Українські перспективи», як Рекламодавцем, та ПАТ «Укрзалізниця», як Розповсюджувачем, справді були укладені господарські договори про надання рекламних послуг, однак строк дії цих Договорів закінчився 31.03.2018. Вищезгадані Договори автоматичної пролонгації не передбачають, за своєю правовою природою Договори про надання рекламних послуг не входять до переліку договорів, укладення яких відповідно до закону є обов`язковим. Залізниця згоду на подальше розміщення ТзОВ «Українські перспективи» рекламних конструкцій не давала. Просила у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою судді від 20.06.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 зупинено провадження у справі № 813/2570/18 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/6065/18 за позовом за позовом ТОВ «Українські перспективи» до ПАТ «Укрзалізниця» про зобов`язання укласти договори.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2019  у задоволенні клопотання представника третьої особи 2 про поновлення провадження у справі № 813/2570/18 відмовлено.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 поновлено провадження у справі.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 зупинено провадження у справі  до вирішення справи №910/12744/22, що розглядається Господарським судом м. Києва, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/12744/22.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року про зупинення провадження у справі № 813/2570/18   скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на продовження розгляду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 заяву представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження задоволено; вирішено повернутись до розгляду справи до стадії підготовчого провадження та підготовче засідання призначено на 12 листопада 2024 року о 08:30 год.
Протокольною ухвалою суду від 8 квітня 2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача і представника третьої особи, з`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач і третя особа посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, що подані сторонами суд встановив такі правовідносини та відповідне їм правове регулювання.
01.01.2014 між ТзОВ «Українські перспективи» та ДТГО «Львівська залізниця» (правонаступник – ПАТ «Українська залізниця») укладено Договір № Л/ДН-1-14201п/НЮ про надання рекламних послуг від 01.01.2014. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Українські перспективи» на об`єктах залізничного транспорту (окрім інших адрес) розміщено та встановлено у м. Львові: 4 конструкції (розміром 6м х 3м) по вул. Шевченка (станція Клепарів), 2 конструкції (розміром 6м х 3м) по вул. Винниця (вул.Омеляна Ковча), 1 конструкція (розміром 6 м х 3 м) по вул. Левандівська шляхопровід парна сторона.
06.01.2014 між ТзОВ «Українські перспективи» та ДТГО «Львівська залізниця» (правонаступник – ПАТ «Українська залізниця») укладено Договір № Л/П-14227п/НЮ про надання рекламних послуг від 06.01.2014. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Українські перспективи» на об`єктах залізничного транспорту (окрім інших адрес) розміщено та встановлено у м. Львові: 3 конструкції (розміром 6м х 3м) вул. Пластова - Богданівська біля залізничного переїзду; 2 конструкції (розміром 6м х 3м) вул. Любінська (парна і непарна сторони на залізничному мості); 1 конструкція (розміром 12м х 3м) вул. Луганська непарна сторона; 1 конструкція розміром (6 м х 3 м) вул. Дж.Вашингтона; 1 конструкція розміром (6 м х 3м) вул. Шевченка (станція Клепарів), 2 конструкції розміром (6м х 3м) вул. Опришківська, парна та непарна сторона, біля залізничного мосту; (2 конструкції розміром 6м х 3м) вул. Хмельницького, 176 парна та непарна сторона, біля залізничного переїзду.
21.04.2017 постановою Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/7366/16-а за позовом ТзОВ «Українські перспективи» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за участі третьої особи ПАТ «Українська залізниця» про визнання протиправними та скасування наказів Департаменту економічного розвитку про демонтаж конструкцій зовнішньої реклами, які розміщені на підставі договорів товариства з ДТГО «Львівська залізниця» (правонаступник – ПАТ «Українська залізниця») задоволено позовні вимоги ТзОВ «Українські перспективи» та скасовано накази Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про демонтаж конструкцій зовнішньої реклами, які належать на праві приватної власності ТзОВ «Українські перспективи». 
Також рішенням суду встановлено, що рекламні конструкції, які виступають предметом вищевказаних договорів, належать ТОВ «Українські перспективи» на праві власності та розміщені на землях транспорту, зокрема, в смузі відведення Залізниці.
Скасовуючи накази Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на демонтаж рекламних конструкцій ТОВ «Українські перспективи», суди дійшли висновку, що розміщення конструкцій ТОВ «Українські перспективи» за адресами відповідно до укладених договорів є рекламою на транспорті, для розміщення якої дозвіл органів місцевого самоврядування не вимагається, а дія Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, на спірні відносини не поширюються.  
06.09.2017 року Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі 876/6663/17 Постанову Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/7366/16-а залишено без змін.
14.12.2017 Ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі К/800/31728/17 Постанову Галицького районного суду м. Львова у справі від 21.04.2017 та Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від.06.09.2017 року залишено без змін.
19.02.2018 року Розпорядженням №44 Львівського міського голови утворено робочу групу з розв`язання проблем перенасичення земель транспорту у межах Львова рекламними конструкціями з представників Управління економіки Департаменту економічного розвитку ЛМР, Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» та представників РФ «Львівська залізниця ПАТ «Укрзалізниця». 
25 травня 2018 року виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення № 535 «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями».
Пункт 1 даного рішення передбачає затвердження комлексної схеми розміщення рекламних засобів на землях транспорту у межах м. Львова:
1.1. На мостах:1.1.1. вул. Богданівська – вул. С. Гайдучка (додаток 1).1.1.2. вул. Джерельна – вул. Хімічна (додаток 2).1.1.3. вул. В. Єрошенка – вул. В. Липинського – вул. Клепарівська (додаток3). 1.1.4. вул. Замарстинівська – вул. Л. Долинського (додаток 4).1.1.5. вул. Генерала В. Курмановича (додаток 5).1.1.6. вул. Опришківська (додаток 6).1.1.7. вул. Тунельна (додаток 7).1.1.8. просп. В. Чорновола (Міський палац культури ім. Гната Хоткевича) (додаток 8).
Пункт 2 даного рішення передбачає забезпечення приведення рекламних засобів у відповідність до вимог комплексної схеми розміщення рекламних засобів на землях транспорту (на мостах) у межах м. Львова у строк до 01.06.2018. 
Пункт 3 даного рішення передбачає з метою безпеки руху на залізничних переїздах та шляхопроводах демонтувати рекламні конструкції з правої та лівої сторони автомобільних доріг вздовж переїздів та шляхопроводів у термін до 01.07.2018 р., а саме:
3.1.«На переїздах: 3.1.1. вул. Зелена – вул. Дж. Вашингтона. 3.1.2. вул. Зубрівська, 3.1.3. вул. Левандівська – вул. Повітряна. 3.1.4. вул. Левандівська, 13. 3.1.5. вул. Луганська (магазин “Рукавичка“). 3.1.6. вул. Пластова. 3.1.7. вул. Б. Хмельницького (магазин “Фуршет“). 3.1.8. вул. Т. Шевченка, 180 (за готелем “НТОН“). 
3.2. На шляхопроводах: 3.2.1. вул. Городоцька, 168 (ПАТ “Львівський хлібозавод № 1“). 3.2.2. вул. Княгині Ольги – вул. М. Аркаса. 3.2.3. вул. Кульпарківська, 93. 3.2.4. вул. Левандівська (автомобільний міст). 3.2.5. вул. Луганська – вул. Стрийська.3.2.6. вул. Любінська, 74. 3.2.7. вул. Сихівська – вул. Зелена. 3.2.8. вул. Сяйво. 3.2.9. вул. Т. Шевченка – вул. о. Омеляна Ковча.» 
Пункт 4 вказаного рішення передбачає: забезпечити приведення рекламних засобів у відповідність до вимог Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету від 21.05.2010 № 569, встановити віддаль між наземними рекламними засобами, розміщеними в одну лінію, не менше ніж 100 м – для великоформатних рекламних засобів вздовж залізничних колій: вул. Брюховицька, вул. Дж. Вашингтона, вул. Тракт Глинянський, вул. Генерала В. Курмановича, вул. Луганська (від вул. Стрийської до просп. Червоної Калини), вул. Рудненська, вул. Тунельна, вул. Т. Шевченка. Термін: до 01.09.2018.
Суд встановив і вказана обставина не заперечується сторонами, що на час прийняття Рішення №535 виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями», під дію вказаного рішення потрапили рекламні конструкції ТОВ «Українські перспективи» розміщені за наступними адресами у м. Львові: 1 конструкція (розміром 6мх3м) по вул. Єрошенка – біля залізничного мосту встановлена згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ (пп. 1.1.3 п.1, п.2); 1 конструкція (розміром 6мх3м) по вул. Варшавська - Єрошенка – на залізничному мості встановлена згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ (пп. 1.1.3 п.1, п.2 ); 2 конструкції (розміром 6мх3м) по вул. Опришківська, парна та непарна сторона, біля залізничного мосту встановлені згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ  (пп. 1.1.7 п.1, п.2); - 3 конструкції (розміром 6мх3м) по вул. Пластова -Богданівська біля залізничного переїзду встановлені згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ  (пп. 3.1.6 п.3); -2 конструкції (розміром 6мх3м) по вул. Хмельницького, 176 парна та непарна сторона біля залізничного переїзду встановлені згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ  (пп. 3.1.7 п.3); 4 конструкції (розміром 6мх3м) по вул. Шевченка (станція Клепарів) встановлені згідно з Договором № Л/ДН-1-14201п/НЮ (пп. 3.1.8 п.3); 1 конструкція (розміром 6мх3м) по вул. Левандівська шляхопровід парна сторона  встановлені згідно з Договором № № Л/ДН-1-14201п/НЮ (пп. 3.2.4 п.3 Рішення 535); 1 конструкція (розміром 12мх3м) по вул. Луганська непарна сторона встановлена згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ (пп. 3.2.5 п.3 ); 1 конструкція (розміром 6мх3м) по вул. Стрийська парна сторона встановлена згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ (пп. 3.2.5 п.3); 2 конструкції (розміром 6мх3м) по вул. Любінська парна сторона встановлена згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ (пп. 3.2.6 п.3); - 2 конструкції (розміром 6мх3м) по вул. Зелена - Сихівська біля залізничного переїзду встановлені згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ (пп. 3.2.7 п.3 Рішення 535); - 2 конструкції  (розміром 6мх3м) по вул. Луганська непарна сторона встановлені згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ та № Л/ДН-1-14201п/НЮ (п 4 Рішення в частині адреси вул. Луганська (від вул. Стрийської до просп. Червоної Калини).
За період з квітня 2018 року по липень 2018 року територіальними підрозділами регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» виставлено рахунки ТОВ «Українські перспективи» на оплату за послуги по розміщенню рекламних конструкцій згідно з Договором № Л/П-14227п/НЮ від 6.01.2014 та № Л/ДН-1-14201п/НЮ від 1.01.2014 та підписано Акти наданих послуг.
Вказані обставини підтверджують той факт, що договірні відносини між ТзОВ «Українські перспективи» та ДТГО «Львівська залізниця» про надання рекламних послуг станом на час прийняття спірного рішення тривали.
23.09.2021 року Рішенням господарського суду Львівської області у справі №910/6065/18 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські перспективи" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання укладеними між сторонами правочинів, а саме: угод про внесення змін до договору від 06.01.2014 № Л/П-14227п/НЮ; угоди про внесення змін до договору від 06.01.2014 № Л/Т-14230п/НЮ; угоди про внесення змін до договору від 01.01.2014 № Л/Е-17883п/НЮ; угоди про внесення змін до договору від 06.01.2014 № Л/МЧЛьвів-14235п/НЮ; угоди про внесення змін до договору від 01.01.2014 № Л/ДН-1-14201п/НЮ; угоди про внесення змін до договору від 27.02.2018 № 47ТУ-12БМЕС-18/10; угоди про внесення змін до договору від 27.02.2018 №48ТУ-12БМЕС-18/10; угоди про внесення змін до договору №ПК/ВокЛьвів-18/25д-ПКЮ від 23.01.2018, в частині продовження терміну дії договору та терміну проведення рекламних послуг до 31.03.2023 відмовлено.
08.11.2022 року Постановою Західного апеляційного господарського суду Рішення господарського суду Львівської області у справі №910/6065/18  залишено без змін. 
Суд встановив, що за час розгляду справи деякі рекламні конструкції ТОВ «Українські перспективи» розміщені на об`єктах залізничного транспорту у м. Львові демонтовані, а саме: -1 конструкція (розміром 6мх3м) по вул. Єрошенка – біля залізничного мосту;-1 конструкція (розміром 6мх3м) по вул. Варшавська - Єрошенка – на залізничному мості; - 2 конструкції (розміром 6мх3м) по вул. Опришківська, парна та непарна сторона, біля залізничного мосту; - 3 конструкції (розміром 6мх3м) по вул. Шевченка (станція Клепарів). 
Основні засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 року №270/96-ВР, який також регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
Відповідно до ст. 1 Закону №270/96-ВР реклама буває наступних видів: внутрішня реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються; зовнішня реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; реклама на транспорті, реклама, що розміщується на території транспорту загального користування, метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену.
Таким чином, наведеними законодавчими положеннями визначено, що реклама на транспорті є окремим видом реклами, що має ряд спільних ознак із зовнішньою та внутрішньою рекламою, та водночас має певні особливості, а також окремий порядок регулювання розповсюдження реклами.
Так, на відміну від зовнішньої реклами, порядок розповсюдження якої регулюється ст. 16 Закону України «Про рекламу», порядок розповсюдження реклами на транспорті врегульовано ст. 18 того ж Закону, яка передбачає, що розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об`єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). При погодженні розміщення реклами на транспорті втручання у форму та зміст реклами забороняється. За умови розміщення реклами на транспорті з дотриманням вимог безпеки і правил дорожнього руху забороняється вимагати від власників транспортних засобів отримання дозволів, погоджень, інших документів щодо розміщення реклами.
Таким чином, для розміщення реклами на транспорті не потрібно отримувати дозволи органів місцевого самоврядування, як це передбачено для реклами зовнішньої. Розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об`єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами).
Як вбачається зі ст. 1 Закону України «Про рекламу» рекламою на транспорті є реклама, яка розміщується на території підприємств транспорту загального користування.
ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» є публічним акціонерним товариством залізничного транспорту загального користування, утвореним згідно цього ж Закону.
Для визначення поняття територія підприємства слід звернутися до інших законодавчих актів, оскільки в Законі України «Про рекламу» воно не розкрито.
Так, відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» територія підприємства належить до території благоустрою населених пунктів.
Згідно положень ст. 1 вказаного Закону територія сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів, зокрема об`єктів промисловості та інших об`єктів у межах населеного пункту.
Відповідно до ст. 67 Земельного кодексу України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.
Положеннями ст. 68 Земельного кодексу України передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.
Аналогічні положення містяться в ст. 11 Закону України «Про транспорт» та ст. 6 Закону України «Про залізничний транспорт».
Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, предметом регулювання оскаржуваного рішення є затвердження комлексної схеми розміщення рекламних засобів на землях транспорту у межах м. Львова, зокрема, на мостах, шляхопроводах, переїздах.
Разом з цим, з огляду на особливості правового регулювання, що визначені ст.ст. 16, 17, 18 ЗУ «Про рекламу», реклама на транспорті є окремим видом та має відмінності від інших, зокрема зовнішньої реклами, у тому числі щодо порядку розміщення, нагляду, демонтажу.  
З огляду на вищенаведене правове регулювання, суд приходить до висновку, що розміщення реклами на транспорті дозвіл органів місцевого самоврядування не вимагається, а дія Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, як такі що регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та які визначають порядок на розміщення та надання дозволів, порядок нагляду, контролю за виконанням вказаних правил, в тому числі демонтажу такої реклами тощо, на спірні правовідносини не поширюються. 
В контексті викладеного, суд критично ставиться до аргументів Виконавчого комітету Львівської міської ради, що прийняття оскаржуваного рішення Виконавчим комітетом Львівської міської ради здійснювалося в порядку контролю за дотримання Типових правил розміщення зовнішньої реклами, в межах повноважень передбачених Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Львові (затверджені Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.05.2010 року№569) оскільки такі регулюють відносини зовнішньої реклами (ст. 16 Закону України «Про рекламу»), а не реклами на транспорті (ст. 18 Закону України «Про рекламу»).
Таким чином, прийнявши рішення № 535 «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями» від 25.05.2018 виконавчий комітет Львівської міської ради вийшов за межі своїх повноважень, вирішивши затвердити комплексну схему розміщення рекламних засобів на землях транспорту (зокрема, охопивши об`єкти залізничного транспорту: мости, інші споруди за визначеними у рішенні адресами, на яких розміщені конструкції позивача, встановлені як реклама на транспорті ПАТ «Укрзалізниця»), та демонтувати рекламні конструкції, які розміщенні на землях транспорту (вздовж переїздів та шляхопроводів), в тому числі за адресами, де розміщені конструкції позивача як реклама на транспорті.
Разом з цим, самими ж Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Львові /розділ 8 Правил/ визначено інший порядок демонтажу рекламних засобів, який, зокрема, передбачає прийняття наказу робочого органу про демонтаж або висунення вимоги робочого органу власнику рекламного засобу про усунення порушення з подальшою підготовкою наказу про примусовий демонтаж. Цими ж правилами унормовано інший порядок розміщення зовнішньої реклами /розділ 4 Правил/, вимоги до зовнішньої реклами /розділ 5 Правил/, Контроль за дотриманням правил та відповідальність за їх порушення /розділ 9 Правил/. 
Право на оскарження індивідуального акта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Це кореспондується з тим, що захисту адміністративним судом підлягають фактично порушене право особи в публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень.
Як встановлено матеріалами справи, між ТзОВ «Українські перспективи» та ДТГО «Львівська залізниця» (правонаступник – ПАТ «Українська залізниця») було укладено ряд договорів, в тому числі Договір № Л/ДН-1-14201п/НЮ про надання рекламних послуг від 01.01.2014 та  Договір № Л/П-14227п/НЮ про надання рекламних послуг від 06.01.2014, відповідно до яких позивачем розміщено рекламу на транспорті, в тому числі, за адресами визначеними оскаржуваним рішенням. Вказані обставини не заперечуються сторонами. 
Також судом встановлено, що станом на день розгляду спору, строк Договору № Л/ДН-1-14201п/НЮ про надання рекламних послуг від 01.01.2014 та Договору № Л/П-14227п/НЮ про надання рекламних послуг від 06.01.2014 закінчився, однак, конструкції, які встановлені позивачем на землях та спорудах транспорту на підставі вказаних договорів та, які розміщені за адресами, що потрапляють під дію підпунктів 3.1.6, 3.1.7, 3.1.8, 3.2.4, 3.2.5, 3.2.6, 3.2.7 пункту 3 та пункту 4 Рішення № 535 не демонтовані.
Поряд з цим, конструкції позивача за адресами, які підпадали під дію пп.1.1.3, 1.1.6 п.1, 2 оскаржуваного рішення ТОВ «Українські перспективи» демонтували.
Відповідно до умов Договору № Л/ДН-1-14201п/НЮ від 01.01.2014 р. та № Л/П-14227п/НЮ про надання рекламних послуг від 06.01.2014 р., після припинення договорів ТОВ «Українські перспективи» зобов`язані демонтувати рекламні конструкції після закінчення терміну дії цих Договорів або ж відшкодувати витрати Залізниці, пов`язані з їх демонтажем (пункти 3.3.10, 3.3.11 Договорів).
Таким чином, суд погоджується з позицією позивача, що прийнявши рішення про приведення у відповідність та демонтаж рекламних конструкцій, в тому числі, конструкцій ТОВ «Українські перспективи», які станом на час прийняття оскаржуваного рішення та розгляду справи, розміщені на об`єктах залізничного транспорту, як реклама на транспорті - Виконавчий комітет Львівської міської ради, вийшов за межі своїх повноважень, втрутившись у двосторонні зобов`язальні чи деліктні відносини між позивачем та ПАТ «Укрзалізниця». 
Разом з цим, не знайшли відображення у матеріалах справи твердження відповідача, про те що конструкції позивача розміщені з порушенням п.3.7.4 ДСТУ 3887-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», ДБН В.2.3-4:2007 «Споруди транспорту. Автомобільні дороги».
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: 1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; 2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; 3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах. Другу та третю норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «"East/West Alliance Limited" проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).
Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.
Втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними.
Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Згідно з ст.4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Юридична наука визначає, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.
Отже, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.
Ненормативним (індивідуальним) правовим актам притаманні такі ознаки: а) спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки; б) поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; в) містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; г) не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; д) не мають зворотної дії в часі.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постановах Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 522/22780/16-а, від 26.11.2019 у справах № 826/4630/18 та № 183/6195/17, від 11.12.2019 у справі № 369/7296/16-а, від 21.12.2019 у справі № 826/14366/15, від 04.03.2020 № 450/1236/17.
Аналогічна правова позиція щодо визначення поняття нормативно-правового акта викладена у рішеннях Конституційного Суду України від 27.12.2001 №20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22.07.1991 (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23.06.1997 № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини), від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування (пункт 4 мотивувальної частини).
Відповідно до норм КАС України, захист порушеного права здійснюється щодо нормативно – правового акта у спосіб визнання їх протиправними та нечинними, а стосовно індивідуальних актів шляхом визнання їх протиправними і скасування.
Підстави протиправності у обох випадках однакові і доводяться доказами, які підтверджують невідповідності актів Конституції та законам, порушення затвердженої форми їх складання та порядку їх прийняття.
Зважаючи на вищенаведені положення КАС та загальновідомі ознаки, властивості нормативно-правового та індивідуального актів, суд приходить до висновку, що оскаржуване  Рішення № 535 Виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями» від 25.05.2018,  є індивідуальним правовим актом. 
Зокрема, усі пункти Рішення № 535 Виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями» від  25.05.2018 не регулюють певний вид суспільних відносин, а спрямовані на припинення та виникнення конкретних правовідносин, прийняті на виконання владних управлінських функцій, стосуються прав або інтересів визначених в рішенні осіб: осіб, які розміщують конструкції на мостах, переїздах та шляхопроводах за адресами визначеними у рішенні, та дія яких вичерпується їх виконанням: приведенням рекламних засобів у відповідність до вимог «Схеми», «Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові» та демонтажем рекламних конструкцій у визначений у рішенні строк.
За таких обставин, вимоги позивача про визнання протиправним та нечинним п.1 Рішення № 535, як рішення нормативно-правового характеру задоволенню не підлягають.
Разом з тим, суд звертає увагу, що на день розгляду справи, конструкції позивача, які підпадали під дію пункту 1-2 оскаржуваного Рішення №535 демонтовані самим же позивачем.
Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування Рішення № 535  в частині, що стосуються рекламних конструкцій ТОВ «Українські перспективи», та які розміщені за адресами визначеними підпунктами 3.1.6, 3.1.7, 3.1.8, 3.2.4, 3.2.5, 3.2.6, 3.2.7 пункту 3 та пункту 4  (в частині вул. Луганська) оскаржуваного Рішення, то такі підлягають задоволенню, з мотивів наведених судом вище. Вказані вимоги позивача обгрунтовані та відповідають способу захисту, визначеному КАС України. 
Згідно з вимогами  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до  ст. 90 КАС України  суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, –
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати підпункти 3.1.6, 3.1.7, 3.1.8, 3.2.4, 3.2.5, 3.2.6, 3.2.7 пункту 3 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.05.2018 №535 «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м.Львова рекламними конструкціями» та пункт 4 Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.05.2018 р. № 535 «Про затвердження схеми впорядкування земель транспорту у межах м. Львова рекламними конструкціями» в частині вул. Луганська (від вул. Стрийської до проспекту Червоної Калини).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2025.

Суддя | Брильовський Роман Михайлович