ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" травня 2025 р.                                                       Справа №907/48/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                               Орищин Г.В.
суддів                               Галушко Н.А.
                              Желік М.Б.
секретар судового засідання Гунька О.П.
розглянув апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 01.04.2025 (повну ухвалу складено 07.04.2025, суддя Р.М. Лучко) про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню
у справі № 907/48/24
за позовом Закарпатської обласної прокуратури, м Ужгород в інтересах держави в особі
позивача-1 Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород
позивача-2 Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, смт Ясіня Закарпатської області
до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Київ в особі Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», смт Ясіня Закарпатської області
про стягнення 18023805,00 грн шкоди

за участю представників в режимі відеоконференції:
прокурор – не з`явились
від позивачів – не з`явились
від відповідача – Ігнатенко С.С.

Закарпатська обласна прокуратура, діючи в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області та Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 18023805,00 грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22.05.2024 (яке набрало законної сили 07.10.2024) у справі № 907/48/24 позовні вимоги прокурора задоволено; з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до спеціального фонду місцевого бюджету Ясінянської селищної ради стягнуто 18023805,00 грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також 270357,08 грн судового збору в дохід Державного бюджету України.
На виконання вказаного рішення 07 листопада 2024 року судом видано відповідні накази.
20.03.2025 представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати судовий наказ, виданий 07.11.2024 Господарським судом Закарпатської області в справі № 907/48/24 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01.04.2025 відмовлено в задоволенні зави Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу від 07 листопада 2024 року на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 травня 2024 року у справі № 907/48/24 про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 18023805,00 грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які перерахувати до спеціального фонду місцевого бюджету Ясінянської селищної ради.
Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви відповідача, місцевий господарський суд встановив, що обов`язок з погашення боргу відповідачем було виконано в межах виконавчого провадження, відтак, в силу положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», такий наказ не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження підлягає закінченню у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі.
Відповідач не погодився з постановленою ухвалою місцевого господарського суду, оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що місцевим господарським  судом не правильно протрактовано обставини цієї справи, якими відповідач обґрунтовував свою заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Так, відповідач вказує на добровільне виконання судового рішення у цій справі 28.02.2025 іншою особою. Відповідач стверджує, що добровільне виконання відбулося поза межами виконавчого провадження, позаяк, з наявної у справі постанови від 26.02.2025 про відкриття виконавчого провадження № 77314586, таке виконавче провадження відкрито відносно боржника – Філія «Ясінянське лісомисливське господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України", з кодом – 45001575, тоді як кошти, з метою добровільного виконання судового рішення у даній справі, до бюджету територіальної громади Ясінянської селищної ради було перераховано іншою Філією «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», з кодом – 45554542. Суд першої інстанції наведеного не врахував, через що дійшов хибного висновку щодо відсутності у даному конкретному випадку матеріально-правових підстав для визнання виданого у даній справі виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Як на підставу для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню апелянт покликається на ч. 2 ст. 328 ГПК України, зазначаючи, що його обов`язок відсутній, у зв`язку із добровільним виконанням боржником чи іншою особою. Отож, відповідач просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким його заяву задоволити та визнати наказ Господарського суду Закарпатської області від 07.11.2024 у справі № 907/48/24 таким, що не підлягає виконанню.
Інші учасники судового процесу своїх позицій не висловили, жодних письмових пояснень чи відзивів на апеляційну скаргу не подали, участі уповноважених представників не забезпечили. 
Враховуючи, що всі учасники спору були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги шляхом надіслання ухвал до їх електронних кабінетів, приймаючи до уваги, що участь уповноважених представників ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження обов`язковою не визнавалась, відтак судова колегія вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників позивачів та прокурора. 

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотаннями представника скаржника, розгляд справи відбувався в режимі відеоконференції.
В дане судове засідання на зв`язок зі судом вийшов представник відповідача, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги. 

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, врахувавши актуальну судову практику, судова колегія вважає за доцільне зазначити таке:
Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.05.2024 (яке набрало законної сили 07.10.2024) у справі № 907/48/24 та, яким позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області та Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області задоволено, 07.11.2024 місцевим господарським судом було видано відповідні накази.
26.02.2025 головним державним виконавцем Рахівського відділу державної виконавчої служби в Рахівському районі Закарпатської області було відкрито виконавче провадження № 77314586 з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області № 907/48/24 від 07.11.2024 про стягнення з Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь Ясінянської селищної ради 18023805,00 грн.
28.02.2025 Філією «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в добровільному порядку було сплачено 18023805,00 грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища згідно з рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.05.2024 у справі № 907/48/24, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією за № 2267.
03.03.2025 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №77314586 з примусового виконання судового наказу №907/48/24, з якої вбачається, що згідно з повідомленням стягувача, виконавчий документ було виконано, борг сплачено в повному обсязі.
З огляду на добровільне виконання вказаного судового рішення іншою особою, відповідач звернувся до суду із заявою про визнання наказу таким. що не підлягає виконанню.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За умовами ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 ГПК України).
Вказане свідчить про те, що чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу, у разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. При цьому слід виходити з того, що правовий механізм визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не обмежено переліком таких обставин, а пов`язується із наявністю самого обов`язку. 
В постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц наголошено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст. 599 ЦК України).
Виконання рішення суду проводиться лише тим способом, який визначено у рішенні, або в порядку статті 331 ГПК України цей спосіб і порядок виконання може бути змінений.
За умовами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
З аналізу обставин цієї справи вбачається, що обов`язок було виконано боржником в межах виконавчого провадження, відтак, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з наведених відповідачем підстав (добровільне виконання рішення суду) виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню лише у разі, якщо таке добровільне виконання обов`язку боржником здійснено ще до моменту видачі судом наказу та, відповідно, поза межами виконавчого провадження. Водночас, з аналізу норми п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що у випадку виконання обов`язку боржником в межах виконавчого провадження, такий наказ не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження підлягає закінченню, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Суд також зазначає, що 03.03.2025 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №77314586 з примусового виконання судового наказу №907/48/24, з якої вбачається, що згідно з повідомленням стягувача, виконавчий документ було виконано, а борг сплачено в повному обсязі.
Таким чином, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та задоволення вимог відповідача і визнання наказу Господарського суду Закарпатської області від 07.11.2024 у справі № 907/48/24 таким , що не підлягає виконанню, позаяк спірний виконавчий документ виданий відповідно до положень ст. 241, 327 ГПК України.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства, актуальних правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин справи.
Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування постановленої ухвали.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні вимог апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відмовити.
Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 01.04.2025 у справі № 907/48/24 залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає оскарженню.
Справу повернути в Господарський суд Закарпатської області.

Повна постанова складена 02.06.2025

Головуюча суддя                               Г.В. Орищин

суддя                               Н.А. Галушко

суддя                                                                                 М.Б. Желік