ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 квітня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 314/3652/24 2-а/314/4/2025	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,   
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 січня 2025 року у справі № 314/3652/24 (2-а/314/4/2025)                        (суддя Швець О.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі – відповідач-1), відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області                                            (далі – відповідач-2), в якому просив:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2734475 від 01.08.2024, винесену інспектором відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізької області лейтенантом поліції Бубновим Богданом Анатолійовичем за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави;
- провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП закрити.
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 січня 2025 року позовні вимоги задоволені.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що згідно рапорту поліцейського Бубнова Б.А., який було долучено до відзиву на позовну заяву, в ході несення служби 01.08.2024 спільно з поліцейським СРПП старшим сержантом поліції Синюк А.А. в ході патрулювання в селища Матвіївка по вулиці Центральній, в районі будинку № 304, Запорізького району, о 21:40 год. був зупинений автомобіль Мерседес 250 D з д.н.з. № НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Автомобіль був зупинений згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме через порушення позивачем правил дорожнього руху - ТЗ мав технічні несправності, а саме в темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, при огляді було встановлено, що світлові прилади були забруднені та заважали освітлювати номерний знак, світлові прилади які освітлюють номерний знак були справні. Під час перевірки документів, з`ясувалось що у водія ОСОБА_1 відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Вказує що, постанова серії ЕНА № 2734475 від 01.08.2024 винесена лейтенантом поліції Бубновим Богданом Анатолійовичем з огляду на те, що позивач здійснював керування транспортним засобом марки Мерседес 250 D з д.н.з. № НОМЕР_1 , та не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ , чим порушив пункт правил 2.1 «ґ» ПДР України за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.126 - штраф                                           у вигляді 425 грн.. Позивач відмовся від отримання копії постанови серії ЕНА № 2734475 від 01.08.2024, її підпису та роз`яснення строку оскарження та прав, про що свідчить долучена до позовної заяви копія оскарженої постанови, а саме п.п. 8, 9. Оскаржена постанова серії ЕНА № 2734475 від 01.08.2024 засобами поштового зв`язку була направлена позивачу. Розгляд справи про адміністративне правопорушення було зафіксовано на службову боді-камеру № 1 поліцейського Бубнова Б.А. та долучено копія на диску до відзиву на позовну заяву. Вважає, що обов`язок водія пред`явити уповноваженим особам поліс обов`язкового страхування є безумовним та не залежить від вчинення водієм інших порушень Правил дорожнього руху, що узгоджується зі змістом ст.14, 16 Закону України «Про дорожній рух».
Позивач та відповідач-2 у справі своїм правом подати відзиви на апеляційну скаргу не скористались.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи встановлено, що 01.08.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн..
За фабулою постанови серії ЕНА № 2734475, 01.08.2024 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 2500», державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив на законну вимогу документи зазначені в п. 2.1 ПДР, а саме обов`язковий страховий поліс правової відповідальності власників т.з., чим порушив вимоги п.2.1. «ґ» п.2.4 А ПДР України.
Позивач, вважаючи постанову ЕНА № 2734475 від 01.08.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу, протиправною, звернувся до суду з позовом про її скасування та закриття провадження у справі.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що відповідачем не надано фактичних даних про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на підставі чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема статті 122-126).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.
За приписами п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз 1 п. 4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.ч 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1               ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).
За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з положеннями п. 2.3 розд. 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Пунктом 1.9 розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п. 2.1 (а, б, ґ) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат «Зелена картка» (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка»;
Пунктом 2.4 (а) ПДР визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно з частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було повідомлено позивачу причину зупинки транспортного засобу та запропоновано пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР. Разом з тим, на вказану вимогу працівника поліції, позивачем не було пред`явлено чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач не заперечував відсутності чинного страхового полісу та зазначав, що це не є правопорушенням. Також з даного відеозапису вбачається, що саме позивач керував транспортним засобом під час його зупинки (а.с. 35).
Вказаний відеозапис належить до визначених у ст. 251 КУпАП засобів доказування в справі про адміністративне правопорушення.
Позивач в позовній заяві також визнає факт своєї відмови у пред`явленні чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте вказує на протиправність спірної постанови, оскільки зупинка позивача була безпідставною.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що ч.1 ст.126 КУпАП є імперативною та встановлює відповідальність за відсутність при собі або не пред`явлення для перевірки відповідних документів, а відтак, є самостійним складом адміністративного правопорушення.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 в адміністративній справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у поліцейського були правові підстави для реалізації повноважень вимагати у позивача чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Крім того, згідно з частиною другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, факт порушення позивачем ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП є належно встановленим та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Позивач, в свою чергу, не спростував факту виявленого правопорушення, судом апеляційної інстанції встановлено правомірність притягнення останнього до адміністративної відповідальності, тому відсутні підстави як для скасування оскарженої постанови відповідача, так і для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ч.3 ст.272, п.2 ч.1 ст.315, п.3,4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 січня 2025 року у справі № 314/3652/24 (2-а/314/4/2025) - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак