КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 квітня 2025 року
справа № 752/3565/22
                                         
провадження № 22-ц/824/524/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Шереметьєвій М.В.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року та на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року, постановлені під головуванням судді Ольшевської І.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про захист прав споживачів, -
 
ВСТАНОВИВ:
 
До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діяли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як законні представники неповнолітнього, та просили суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 16 414,52 грн., що на 26.12.2021р. складає еквівалент 532,6 євро, пеню за прострочення надання послуг у розмірі                 9 848,71 грн. та в якості відшкодування моральної шкоди 1 000 000,00 грн.
В обґрунтування обставин, що стали підставою звернення до суду зазначає, що 08.09.2020р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір страхування подорожуючих № 22-103113 зі строком дії з 09.09.2020р. по 08.09.2021р. Під час перебування в Німеччині 03.09.2021р. у позивача відбулося защемлення сідничного нерва. На машині швидкої допомоги позивача відвезли до лікарні, де зробили процедури. Лікування було призначено у вигляді постільного режиму на 5 днів.
Позивач зазначає, що не мав змоги зв`язатись з відповідачем чи його представником, а тому його батько 13.09.2021 р. повідомив компанію «Balt Assistanse» про страховий випадок із дорученням рахунку на лікування в розмірі 80,00 євро. Однак, у виплаті страхового відшкодування відповідач відмовив, так як розмір виплати не перевищував франшизу, а отже ці витрати батько позивача поніс самостійно. Але 22.11.2021р. від медичної клініки надійшов ще один рахунок за транспортування позивача до лікарні 03.09.2021р. на суму 682,6 євро. Про це негайно був повідомлений представник відповідача «Balt Assistanse» та надано всі документи за його вимогами. Проте у виплаті страхових виплат було відмовлено на тій підставі, що позивач несвоєчасно повідомив страховика про нещасний випадок. Такі дії відповідача сторона позивача вважає незаконними, оскільки договірні зобов`язання з боку страховика належним чином не виконані. Позивач вказує, що на своєчасність повідомлення представника відповідача про нещасний випадок виплинув характер захворювання, який полягав у тому, що позивач не міг самостійно переміщуватись і зробив повідомлення як тільки зміг зробити це фізично.
Ухвалою суду від 13.05.2022р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2022р. ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13.05.2022р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року позов залишено без задоволення.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказів до матеріалів справи відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням та ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову, ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи-задовольнити.
Вимоги обґрунтовані тим, що у своїй відповідь на відзив позивач зазначив про неможливість одночасного надання цих доказів. Клопотання про приєднання до матеріалів справи перекладів письмових документів  було розглянуто не в попередньому засіданні, а під час розгляду справи по суті. Зазначає, що у договорі страхування зазначено, що повідомлення подається негайно, а не пізніше 24-х годин, як було зазначено районним судом. Матеріали справи містять документи про відправлення позивачем до «Balt Assistanse»  всіх документів, яких вимагала компанія, крім того у матеріалах справи наявне повідомлення від компанії про відмову у страховому відшкодуванні.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Стецюра О.В.   зазначила, що невчинення позивачем процесуальних дій щодо долучення доказів разом із позовною заявою та неподання клопотання до суду про можливість подання таких доказів у майбутньому має правовий наслідок у вигляді понесення позивачем ризику у відмові щодо приєднання таких доказів у майбутньому.
Вказує, що страховий випадок стався 03.09.2021 року, а повідомлено асистуючу компанію «Balt Assistanse» про настання цього випадку лише 13.09.2021 року, тобто після спливу 10 днів з моменту настання страхового випадку. 
Сторони в судове засідання сторони  не з`явилсь, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач або його законний представник не звертався до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування за процедурою, встановленою договором про страхування, тому процес страхового відшкодування не був ініційований.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного. 
Згідно із статею 1 ЗУ "Про страхування" вказано, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Судом встановлено, що 08.09.2020р. між ОСОБА_5 , як страхувальником, та ТОВ «Оберіг», як страховиком, укладений договір про комплексне страхування подорожуючих № 22-103113.
Позивач посилається на те, що 03.09.2021 року під час перебування в Німеччині в нього відбулося защемлення сідничного нерва.
Судом вірно враховано дату, на яку посилається позивач, тобто 03.09.2021 р. з позивачем відбулись певні події, які призвели до ушкодження його фізичного стану, оскільки це встановлено з матеріалів справи та заперечень з боку відповідача не надійшло.
Вбачається, що між законним представником позивача та представником асистуючої компанії шляхом проведення листування відбувалось з`ясування обставин події, що відбулась 03.09.2021 р., та за результатом наданої документації прийнято рішення про відмову в покритті витрат на підставі п. 10.1.2, 7.1 правил страхування через несвоєчасність повідомлення асистанс.
Відповідно до умов договору страхування, в останньому зазначено, що страховий захист надається згідно «Рішення Ради ЄС 2004\17\EG щодо медичного страхування подорожуючих осіб»; ставлячи підпис на Частині «А» Договору Страхувальник приймає всі умови Договору та підтверджує факт ознайомлення із ним, а також підтверджує факт отримання двох примірників Частини «А» Договору та одного примірника Частини «Б» договору; у Страховика залишається лише примірник Частини «А» Договору з підписом страхувальника; додатково Страхувальник може ознайомитись зі змістом Частини «Б» Договору на сайті Страховика, що опубліковано в мережі Інтернет: hp://www.oberig-sg.com/ як «Комплексне страхування подорожуючих»; договір діє з урахуванням його обмежень, лімітів по видах допомоги, ліміту по одному страховому випадку згідно Частини «Б»; 
Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» Страхувальник надає Страховику свою згоду на збір, зберігання, передачу третім особам, обробку та використання своїх (застрахованих осіб) персональних даних; Страхувальник отримав згоду застрахованих на страхування; договір набуває чинності з дати зазначеної в частині «А» як «Строк дії Договору з», але не раніше дня наступного за днем фактичного надходження страхового платежу на банківський рахунок Страховика, зазначений у частині «А. Договору; цей договір складається з двох невід`ємних частин, які в сукупності є Договором: Частина «А» та Частина «Б» включає страхування медичних витрат, пов`язаних з лікуванням Сovid-19 (коронавірус) та обсервацією.
Судом також встановлено, що позивачем за запропонованими видами страхування відповідача обрано наступне: медичні витрати, страхова сума за кожну застраховану особу складає 30 000 євро, страховий платіж на кожну застраховану особу 739 грн., франшиза 150 євро, програма - 1- Econom, тип покриття - Multy (декілька подорожей).
Відтак, між сторонами досягнуто домовленостей стосовно істотних умов договору страхування, зокрема: вид страхування, строк дії договору, вартість страхового платежу, страхову суму, програму страхування.
Крім того частина договору «А» містить скорочений виклад дії, які має вчинити страхувальник у випадку настання події, що може бути визнана як страховий випадок, зокрема, в договорі зазначено, що потрібно невідкладно, перед зверненням за медичною допомогою зателефонувати компанії BALT ASSISTANCE та надати наступну інформацію: прізвище та ім`я застрахованої особи, місцезнаходження та номер телефону; назву страхової компанії (страхова група «Оберіг»); номер договору страхування, строк та територію його дії, програму страхування (Econom, Standart, Lux); докладний опис обставин випадку і характер необхідної медичної допомоги. Чітко дотримуватись вказівок оператора асистанс. Безкоштовно надасться тільки та допомога, яка організована або узгоджена Асистуючою компанією та визначена програмою страхування.
У випадку порушення цієї вимоги страхувальнику може бути відмовлено у відшкодуванні витрат. Якщо з поважних причин страхувальник не повідомив Асистуючу компанію про страховий випадок і був змушений самостійно оплатити медичні послуги чи придбати медикаменти, то страхувальник може отримати страхове відшкодування в межах       200 (двохсот) у.о. Для отримання страхового відшкодування страхувальнику необхідно упродовж десяти робочих днів від дня повернення в Україну подати до СГ «ОБЕРІГ» заяву та оригінали документів, перелік яких визначено Договором.
Також, частина «А» договору про комплексне страхування подорожуючих №22-103113 містить засоби зв`язку з асистуючою компанією, зокрема номер телефону, адресу електронної пошти та з`єднання через програмне забезпечення Skype.
Отже, долучений позивачем примірник договору страхування, зокрема частини «А», свідчить про досягнуті між сторонами умови страхового договору, які визначають процедури і умови для отримання допомоги в разі страхового випадку під час подорожі, зокрема містить і інструкції про те, як діяти в разі потреби медичної допомоги під час подорожі, за якими контактами звертатись, яка інформація необхідна для отримання допомоги та які обмеження є на відшкодування витрат.
Частина «Б» містить наступні визначення термінів договору страхування: АСИСТАНС - спеціалізована служба, яка, діючи від імені та за дорученням Страховика, координує взаємодію Застрахованої особи з Третіми особами, які надають їй послуги при настанні нещасного випадку, раптового захворювання або інших подій, передбачених Договором страхування. Назва асистансу, його телефони зазначаються в частині «А» договору страхування на звороті; АКТИВНИЙ ТУРИЗМ - група ризику, відпочинок пов`язаний із ризиком та істотними фізичними навантаженнями, вимагає сміливості і навиків та/або використання механічних та інших засобів пересування та переміщення по суші, на воді, під водою та у повітрі (крім випадків, коли Страхувальник сплатив проїзд і є пасажиром пасажирського транспортного засобу), пересування на тваринах, велосипедах, моторолерах, мотоциклах та квадрациклах, сплави на човнах або плотах по річках та інших водоймах та іншими аналогічними видами відпочинку. 
Також до Активного туризму відносяться Спорт та екстрим - участь у заходах із високим ступенем ризику, що вимагають від учасників спеціальних навиків та підготовки, а саме, участь у спортивних тренуваннях та змаганнях на аматорському або професійному рівні, а також заняття такими видами спорту та туризму: гірськолижний, сноубордінг, альпінізм, спелеотуризм, дайвінг, полювання, риболовля у важкодоступних та віддалених місцевостях, стрибки із парашутом, польоти з використанням безмоторних засобів, польоти в якості пілота, участь у перегонах на транспортних засобах або тваринах. Якщо страховий захист поширюється на види життєдіяльності описані вище, тоді в частині «А» Договору наявне умовне позначення - «ACTIVE/SPORTS», якщо таке позначення відсутнє, то страховий захист на такі випадки не поширюється.
Частина «А» договору, укладеного між сторонами, умовного позначення «ACTIVE/SPORTS» не містить, а тому на такі події, що описані вище та призвели б до ушкодження здоров`я страхувальника, дія договору не розповсюджується, а витрати, пов`язані із медичним лікуванням та відновлення здоров`я після травм, отриманих під час активних видів відпочинку, страховою компанією не покриваються.
Пункт 4.1.1 частини «Б» договору кореспондується із інформацією, викладеною в частині «А» договору, та свідчить про те, що витрати здійснені Застрахованою особою (Страхувальником) самостійно без попереднього погодження з асистансом в сумі, що перевищує 200 (двісті) умовних одиниць (не відшкодовується сума такого перевищення). Не відшкодовуються витрати за Програмами «Econom», «Standart», «Lux», що перевищують ліміти, встановлені цим Договором для кожної окремої Програми на певні види медичних та інших послуг, які обмежені лімітом в цьому Договорі.
Розділом 6 договору визначено права та обов`язки сторін зокрема п 6.4.1 зазначено, що страхувальник зобов`язаний за перших ознак настання події, що має ознаки страхового випадку, повідомити АСИСТАНС про її настання, а в разі неможливості зробити це невідкладно - упродовж 24-х годин повідомити АСИСТАНС або Страховика в спосіб визначений Договором.
Дії, які має вчинити страхувальник у разі настання страхового випадку, викладені в розділі 7 договору та свідчать про наступний алгоритм дій: у разі настання події, що може бути визнана страховою та призвести до непередбачених витрат, визначених п. 2.1.1. частини «Б» цього Договору, Застрахована особа зобов`язана негайно повідомити АСИСТАНС для отримання інструкцій щодо подальших своїх дій. 
З метою координації подальших дій Застрахована особа зобов`язана повідомити АСИСТАНС наступні відомості: прізвище та ім`я Застрахованої особи; назву страхової компанії; номер Договору; страхову суму; програму страхування; термін дії Договору; адресу місцезнаходження, номер контактного телефону Застрахованої особи; характер необхідної допомоги.
Тобто, зазначені правила дії за своїм змістом узгоджуються із інформацією, зазначеною в частині «А» договору, примірник якої був у розпорядженні позивача, а тому відсутні підстави вважати, що застрахована особа не знала, яким чином діяти під час настання події, яка містить ознаки страхового випадку, тому за тлумаченням умов договору застрахована особа мала вчинити відповідні дії, що є основним принципом, оскільки дотримання вказаних правил є підставою для отримання медичної допомоги, витрати за яку буде нести страховик.
Судом також встановлено, що умовами договору в частині розроблених страховиком правил страхування чітко визначено, що потерпілий має звернутися до страховика протягом певного строку, у відповідності до договору, негайно, а в разі неможливості протягом 24-х годин після страхового випадку, і не вказує на жодні винятки для таких обставин.
Відтак, судом вірно не взято до уваги посилання позивача на обставину того, що перша комунікація з асистанс шляхом листування за електронною адресою, зазначеною в договорі, що відбулась 13.09.2021 р. після настання події, була невідкладна, вчасна та здійснена за першої фізичної можливості.
При цьому, судом обґрунтовано встановлено, що посилання позивача на те, що перебуваючи на лікуванні, яке рекомендоване лікарем, шляхом перебування в ліжковому режимі, обмежило його можливість вчасно проінформувати асистанс, не заслуговує на увагу, оскільки очевидним є те, що навіть, дотримуючись рекомендацій лікаря про ліжковий режим в умовах сучасних засобів зв`язку можливо зв`язатися з асистанс за допомогою мобільного телефону, за контактами, які наведені в договорі.
Також судом вірно надано оцінку посиланню позивача на те, що останній не мав засобів зв`язку, оскільки не мав картки німецької мережі. Судом встановлено, що за поясненнями позивача, ліжкового режиму він дотримувався в хостелі в місті Вайсвассер (Німмечина). Доказів про те, що у місці  його перебування був повністю відсутній зв`язок матеріали справи не містять.  
За наявності даних обставин, позивачем недотримані регламентовані страховою компанією правила страхування в частині повідомлення асистанс про подію, яка має ознаки страхового випадку, негайно або в разі обґрунтованої неможливості протягом 24-х годин, через що позивач втратив право на отримання медичної допомоги безкоштовно, за рахунок страхової компанії.
Як встановлено умовами договору страхування передбачений випадок, коли в разі порушення обов`язку про негайне повідомлення асистанс або страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку, застрахована особа має право на відшкодування витрат у сумі, що не перевищує 200 у.о. (п. 4.1.1, частини «Б» договору), яке здійснюється безпосередньо Застрахованій особі, при якій відшкодувуються безпосередньо Застрахованій особі тільки непередбачені медичні витрати в межах суми, що становить еквівалент 200 (двісті) у.о. в грошовій одиниці України (п. 8.1.5.2 частини «Б» договору).
Відповідно до п. 8.1.7 частини «Б» договору страхове відшкодування сплачується Страховиком на підставі страхового акту в межах страхової суми на одну Застраховану особу та лімітів відповідальності в розмірі фактичних та документально підтверджених витрат за вирахуванням франшизи, якщо така встановлена.
Пунктом 8.1.8. визначено, що для отримання страхового відшкодування на підставі п. 8.1.5.2. цього Договору Застрахована особа (її представники, спадкоємці) надає Страховику для прийняття рішення про визнання або невизнання страхового випадку та виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, такі документи: 8.1.8.1. Заяву на виплату страхового відшкодування; 8.1.8.2. Документ, що ідентифікує Застраховану особу; 8.1.8.3. Договір; 8.1.8.4. Оригінали документів, де вказані прізвище, ім`я пацієнта, діагноз захворювання, інформація про лікувальні процедури та дати їх проведення, а також сума сплати за проведене лікування; 8.1.8.5. Рецепти з печаткою, де вказані прізвище лікаря, назви ліків, а також оригінали документів, що підтверджують оплату медикаментів, призначених лікарем у зв`язку з цим захворюванням; 8.1.8.6. Інші документи, що підтверджують понесені Застрахованою особою витрати (квитанції, чеки тощо); 8.1.8.7. Копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків; 8.1.8.8. Інші документи на вимогу Страховика, що містять інформацію про подію, яка має ознаки страхового випадку. 8.1.9. Документи, зазначені в п. 8.1.8. цих частини «Б», можуть бути надані англійською, французькою, німецькою або іспанською мовами. Якщо документи складені іншими мовами, Застрахована особа має надати офіційний переклад українською мовою відповідно завірений (засвідчений). 8.1.10. Документи, що надаються для прийняття рішень про визнання або невизнання страхового випадку та виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, повинні бути достовірні, подані в обсязі, якого вимагає Страховик, оформлені та засвідчені належним чином.
Судом вірно встановлено, що позивачем не підтверджено, що він звертався в порядку розділу 8 договору страхування до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Саме на цьому акцентував увагу суду представник відповідача, стверджуючи про те, що відповідачем не порушено прав позивача. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що вимогу про стягнення страхового відшкодування слід залишити без задоволення, через відсутність звернення позивача або його законного представника до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування, оскільки відповідач відповідно умов договору не розглядав питання про визнання подій, що відбулися 03.09.2021 року, як страхового випадку, і відшкодування витрат, пов`язаних з медичною допомогою.
Як наслідок, задоволенню не підлягає вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведений факт порушення чи завдання шкоди з боку відповідача.
Щодо оскарження позивачем ухвали про відмову в задоволенні клопотання про приєднання доказів від 09.10.2023, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано  право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданії встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 
Такого письмового повідомлення матеріали справи не містять. Поважних та об`єктивних причин неподання доказів у строки позивачем не зазначено, позивач не скористався своїм правом на подання цих доказів разом із позовною заявою, та правом на заявлення про можливість подання таких доказів у майбутньому, та подав дані докази лише після отримання відзиву на позовну заяву.
Позивач, також не просив суд поновити йому процесуальний строк для надання додаткових доказів. Зважаючи на вказане, суд першої інстанції прийшов до правомірного та обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання. 
   Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року залишити без змін.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 02 травня 2025 року.
 
Суддя-доповідач
Судді