ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року	Львів	Справа № 300/2774/24 пров. № А/857/6115/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді:                                               Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                   Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року, головуючий суддя - Бобров Ю.О., ухвалене у м. Івано-Франківськ, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                       В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Надвірнянського відділу ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив визнати дії протиправними щодо відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану, зокрема: про шлюб №168 від 28.09.2006 року, про народження дітей №60 від 24.04.2013 року та №203 від 05.10.2006 року, змінивши громадянство з "громадянин російської федерації" на "громадянин України"; зобов`язати внести змін до актових записів цивільного стану, зокрема: про шлюб №168 від 28.09.2006 року, про народження дітей №60 від 24.04.2013 року та №203 від 05.10.2006 року, змінивши громадянство позивача з "громадянин російської федерації" на "громадянин України".
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що  він є громадянином України, що підтверджується його паспортом громадянина України, який виданий 1998 року. Вказав, що у нього був паспорт громадянина рф, проте на даний час він знищений. Відтак дії відповідача та висновок від 23.03.2024 про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану, зокрема: про шлюб №168 від 28.09.2006 року, про народження дітей №60 від 24.04.2013 року та №203 від 05.10.2006 року, а саме зміною громадянства позивача з "громадянин російської федерації" на "громадянин України" є протиправними.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що наводились ним у поданому адміністративному позову, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_1 .
Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (актовий запис №168 від 28.09.2006 року), свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_3 (актовий запис №60 від 24.04.2013 року) та серії НОМЕР_4 (актовий запис №203 від 05.10.2006 року) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у російській федерації, є громадянин рф.
Згідно повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про шлюб та народження дітей міститься аналогічна інформація про позивача та зазначено: місце проживання - рф, АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Прохоровським РВВС Бєлгородської області 03.12.2004, довідка про сімейний стан №352 від 22.09.2006 року видана Генеральним консульством рф у Львові.
В лютому 2024 року позивач звернувся до Надвірнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема: про шлюб №168 від 28.09.2006 року, про народження дітей №60 від 24.04.2013 року та №203 від 05.10.2006 року з метою змінити його громадянство з "громадянин російської федерації" на "громадянин України".
За результати розгляду даної заяви, відповідачем 23.03.2024 року складено Висновок, яким відмовлено у внесенні змін до вказаних актових записів, оскільки на час реєстрації актових записів про шлюб та народження дітей громадянином ОСОБА_1 на підтвердження громадянства був пред`явлений паспорт російської федерації. На той час позивач мав громадянство двох держав, але свідомо обрав можливість вказати своє громадянство - громадянин російської федерації.
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем при реєстрації шлюб та народженні дітей було подано паспортні дані громадянина рф, які і були відображені у актових записах, та відсутність факту допущення відповідачем перекручення, описки, помилки чи вказання неправильних відомостей (недостовірних даних) при реєстрації актового запису, то підстав для складання відповідного Висновку про внесення змін відповідно до пункту 2.15 Правил №96/5 відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 49 Цивільного кодексу України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.
Основним нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану є Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VІ.
Відповідно до положень статті 1 цього Закону, він регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану та не поширюється на порядок проведення реєстрації громадянства України.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.
Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Частиною 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану (частина 4 статті 6).
Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.
Відповідно до ч.1-4, 6 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.
Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджено наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (далі - Правила).
Пунктом 1.1 розділу І Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Згідно з абзацем 1 пункту 1.5 розділу І Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явленні паспорта громадянина України (далі - паспорт), паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства (далі - паспортний документ) заявника. Сформована заява про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання роздруковується посадовою особою та за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, підписується заявником.
Документи, складені іноземною мовою, подаються для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку (абзац 6 пункту 1.5 розділу І Правил).
Відповідно до пунктів 2.1 Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України).
Згідно з п. 2.5 Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.
Відповідно до п. 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.
Пунктом 2.7 Правил передбачено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому. Якщо в актовому записі про народження відсутні графи «По батькові» та «Місце народження», що стосуються відомостей про дитину, або відсутні відомості у цих графах, їх доповнення проводиться з урахуванням даних паспорта або паспортного документа особи, відносно якої складено запис, та імені батька дитини, зазначеного в ньому.
Відповідно до пункту 2.12. Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
Пунктом 2.15.1 Правил встановлено, що висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: якщо актовим записом про народження передбачені, але в ньому відсутні прізвище, власне ім`я, по батькові або громадянство батьків.
Відповідно до п.п.2.15.9 Правил висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).
Системний аналіз вищевикладених норм дає суду підстави зробити висновок про те, що орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов`язаний прийняти заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану, розглянути її у спосіб та в порядку, визначеному законодавством, та за результатами такого розгляду скласти письмовий висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема: про шлюб №168 від 28.09.2006 року, про народження дітей №60 від 24.04.2013 року та №203 від 05.10.2006 року, змінивши громадянство позивача з "громадянин російської федерації" на "громадянин України".
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (актовий запис №168 від 28.09.2006 року), свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_3 (актовий запис №60 від 24.04.2013) та серії НОМЕР_4 (актовий запис №203 від 05.10.2006) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у російській федерації, є громадянином рф.
Вказана інформація зазначена також у повних витягах з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про шлюб та народження дітей та наданих відповідачем, на виконання ухвали суду, копіях актових записів про шлюб та народження дітей, а саме: місце проживання - рф, АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_5 , виданий Прохоровським РВВС Бєлгородської області 03.12.2004, довідка про сімейний стан №352 від 22.09.2006 видана Генеральним консульством рф у Львові
Судом встановлено, що при реєстрації шлюбу та народженні дітей позивачем був поданий паспорт саме громадянина рф - НОМЕР_5 , виданий Прохоровським РВВС Бєлгородської області 03.12.2004 року та довідку про сімейний стан №352 від 22.09.2006 року, видану Генеральним консульством рф у Львові, які і слугували підставою для визначення його громадянства та внесення відповідних записів у акти громадянського стану.
Матеріали справи також не містять доказів того, що він вийшов з громадянства рф чи громадянство іншої держави припинено, на час реєстрації та на даний час.

.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що позивачем при реєстрації шлюб та народженні дітей було подано паспортні дані громадянина рф, які і були відображені у актових записах, та відсутність факту допущення відповідачем перекручення, описки, помилки чи вказання неправильних відомостей (недостовірних даних) при реєстрації актового запису, то підстави для складання відповідного Висновку про внесення змін відповідно до пункту 2.15 Правил №96/5 відсутні, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року у справі №300/2774/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич