ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2025 р.           Справа№ 910/8243/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Гончарова С.А. 
          Кравчука Г.А. 

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 12.03.2025
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 (повний текст рішення складено 25.11.2024)
у справі №  910/8243/24 (суддя Шкурдова Л.М.)
за позовом Керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі позивача: Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до 1)  Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ»
2)  Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Перемога»
про визнання недійсним договору та стягнення 580 035,81 грн.

В С Т А Н О В И В :
Керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (відповідач-1) та до Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Перемога» (відповідач-2) про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-102783-22 від 29.12.2023 та стягнення 580 035,81 грн.
В обґрунтування заявлених вимог прокуратура зазначає, що договір №60АВ200-102783-22 від 29.12.2023, укладений відповідачами за результатами відкритих торгів UA-2022-11-28-014891-a, підлягає визнанню недійсним з підстав його невідповідності вимогам ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 228 ЦК України, а саме у зв`язку з його невідповідністю інтересам держави та суспільства за наявності умислу ТОВ «Твій Газзбут» через недотримання під час його укладення вимог ст. 5 Закону України «Про санкції», Указу Президента України від 24.06.2021 № 266/2021, ст.ст. 5, 17, 41, 44 Закону України «Про публічні закупівлі» та п.п. 41, 44 Особливостей. Враховуючи наявність умислу лише у ТОВ «Твій Газзбут», як сторони оспорюваного договору № 60АВ200-102783-22 від 29.12.2023, одержані ним 580 035,81 грн. за вказаним правочином повинні бути повернуті Комунальному закладу «Парк культури та відпочинку «Перемога» як іншій стороні договору, а отримані останнім за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави на підставі ч. 3 ст. 228 ЦК України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 позов задоволено повністю.
Визнано недійсним договір про постачання електричної енергії від 29.12.2022 № 60АВ200-102783-22, укладений між Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Перемога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» зі змінами на підставі додаткових угод до договору.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на користь Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Перемога» 580 035 грн 81 коп., а з Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Перемога» одержані ним за рішенням суду 580 035 грн 81 коп. в дохід держави.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на користь Київської міської прокуратури 4 691 грн 42 коп. витрат по сплаті судового збору.
Стягнуто з Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Перемога» на користь Київської міської прокуратури 4 691 грн 41 коп. витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» звернулося 29.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 28.11.2024, у якій просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі № 910/8243/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/8243/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко    О.В. судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8243/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі № 910/8243/24.
23.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/8243/24.
Разом з тим, судді перебували у відпустках. Питання пов`язані з рухом апеляційної скарги вирішується після виходу суддів з відпусток.
Однак, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. з 22.01.2025 на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.01.2025 у справі №910/8243/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 прийнято справу №910/8243/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 визначеною колегією суддів, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №910/8243/24 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі, а саме 14  074,25 грн.
11.02.2025 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, з доказами сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі № 910/8243/24. Призначено до розгляду на 12.03.2025.
17.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив прокурора на апеляційну скаргу відповідача, разом з тим, до відзиву не додано доказів направлення відзиву на адресу інших учасників справи.
В судове засідання 12.03.2025 з`явились прокурор, представники позивача та відповідача-1.  Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справ був повідомлений належним чином.
Представник відповідача-1 надав свої пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
Прокурор та представник відповідача заперечили проти доводів апеляційної скарги скаржника, просили залишити її без задоволення. 
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-IX, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 08.05.2024 №3684-IX, Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №3891-IX, Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4024-IX, Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4220-IX від 15.01.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 строком на 90 діб, тобто до 09 травня 2025 року.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 08.12.2022 Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Перемога» (замовник) в електронній системі публічних закупівель "РrоZorro" оприлюднено оголошення про проведення процедури відкритих торгів щодо закупівлі електричної енергії (код ДК 021:2015:09310000-5:) за рахунок коштів місцевого бюджету (ідентифікатор закупівлі UA-2022-11-28-014891-a).
Участь у вказаній процедурі відкритих торгів з особливостями прийняло три суб`єкти господарювання - з такими остаточними пропозиціями: ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» - 803 646,00 грн, ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» - 803 646,28 грн, ТОВ «ЗБУТ-ЕНЕРГО ПЛЮС» - 1 069 200,00 грн.
За результатами відкриття 06.12.2022 пропозицій переможем цих торгів стало ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», тендерна пропозиція якого визначена найбільш вигідною. У протоколі щодо прийняття рішення уповноваженою особою № 20 від 11.12.2022 серед іншого зазначено, що тендерна пропозиція ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» відповідає вимогам тендерної пропозиції щодо проведення процедури відкритих торгів з особливостями, а тому його визнано переможцем.
29.12.2022 між Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Перемога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-102783-22 на суму 803 646,00 грн. з ПДВ та строком дії з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Відповідно до п. 1.1 договору постачальник продає споживачу електричну енергію для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.
Пунктом 2.3 договору визначено, що очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2023 рік становить 180 000 кВт*год.
Пунктом 5.1 договору ціна за 1 кВт/год з ПДВ становить 4,4647 грн.
Ціна цього Договору становить 803 646,00 грн (п. 5.4 договору).
У подальшому між сторонами договору укладено ряд додаткових угод до вказаного договору, зокрема, щодо зміни обсягу та ціни товару, зокрема додаткові угоди № 1 від 28.02.2023, № 2 від 17.04.2023, № 3 від 12.07.2023, № 4 від 28.08.2023, № 5 від 25.09.2023, № 6 від 18.09.2023, № 7 від 07.12.2023, № ДУ-8 від 29.12.2023.
Додатковою угодою № ДУ-8 від 29.12.2023 сторони дійшли згоди зменшити загальну суму договору на 2023 рік та визначили, що загальна сума договору складає 580 035,81 грн.
За наслідками укладання договору Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Перемога»    сплачено на користь ТОВ «Твій Газзбут» 580 035,81 грн.
Як вбачається із звіту про виконання договору про закупівлю UA-2022-11-28-014891-a сума оплати за договором склала 580 035,81 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон застосовується до замовників, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені частиною першою статті 17 цього Закону.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо учасник процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у виді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України "Про санкції".
За результатами розгляду та оцінки тендерної пропозиції замовник визначає переможця процедури закупівлі та приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю згідно з цим Законом. Замовник має право звернутися за підтвердженням інформації, наданої учасником, до органів влади, підприємств установ, організацій відповідно до їх компетенції. У разі отримання достовірної інформації про невідповідність переможця процедури закупівлі вимогам кваліфікаційних критерії, підставам, установленим частиною 1 статті 17 цього Закону, або факту зазначення у тендерній пропозиції будь-якої недостовірної інформації, що є суттєвою при визначенні результатів процедури закупівлі, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника (ч. 15 ст. 29 Закону України "Про публічні закупівлі").
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про санкції" з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави, можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про санкції" визначено види санкцій згідно з цим Законом, якими є:
1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
1-1) стягнення в дохід держави активів, що належать фізичній або юридичній особі, а також активів, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
2) обмеження торговельних операцій;
3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України;
4) запобігання виведенню капіталів за межі України;
5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;
6-1) заборона поширення медіа на території України;
7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;
8) заборона користування радіочастотним спектром України;
9) обмеження або припинення надання електронних комунікаційних послуг і використання електронних комунікаційних мереж;
10) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом, тощо.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі - Особливості).
Відповідно до абз. 4 п. 44 Особливостей на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, передбачено, що замовник зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію переможця процедури закупівлі в разі, коли наявні підстави, визначені статтею 17 Закону (крім пункту 13 частини першої статті 17 Закону), зокрема, коли учасник процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у виді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України "Про санкції".
Отже, на момент розміщення оголошення Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Перемога» про проведення процедури відкритих торгів UA-2022-11-28-014891-а, подачі учасниками своїх тендерних пропозицій, а також розкриття тендерної пропозиції ТОВ "Твій Газзбут" діяла постанова Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022.
Відповідно до абз. 3 п. 44 Особливостей учасник процедури закупівлі підтверджує відсутність підстав, зазначених в абзаці першому цього пункту, шляхом самостійного декларування відсутності таких підстав в електронній системі закупівель під час подання тендерної пропозиції.
Як вбачається з матеріалів справи, учасник закупівлі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" у складі тендерної пропозиції надав Гарантійний лист № 200-Сл-79105-1222 від 01.12.2022, у якому вказав, що ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» «як учасник закупівлі гарантує, що посадова особа учасника та кінцевий бенефіціарний власник учасника процедури закупівлі не перебуває у списку осіб, до яких застосовані обмежувальні заходи (санкції)». Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Твій Газзбут", якому належить 100% статутного капіталу в юридичній особі та право голосу в юридичній особі є ОСОБА_1 .
Тип бенефіціарного володіння: «Непрямий вирішальний вплив, відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 100.
Водночас, Указом Президента України № 266/2021 від 24.06.2021 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" стосовно осіб, згідно додатків.
Відповідно до додатку № 1 відповідного рішення РНБО у позиції 538 значиться прізвище кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" - ОСОБА_2 , щодо якого терміном на три роки прийнято рішення, зокрема, про блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; обмеження торговельних операцій; обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення); запобігання виведенню капіталів за межі України; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України «Про санкції» тощо.
Указ Президента України від 24.06.2021 № 266/2021 набрав чинності 03.07.2021, отже з вказаної дати щодо ОСОБА_1 , який є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», застосовані обмежувальні заходи, що визначені Законом України «Про санкції».
Крім того, Указом Президента України від 24.06.2024 № 376/2024 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», згідно якого строк застосування обмежувальних заходів для ОСОБА_1 визначений 10 років.
Відтак, правомірним суд вважає твердження прокурора про те, що ТОВ "Твій Газзбут" у своїй пропозиції до Тендерної документації вказав про недостовірну інформацію, яка є суттєвою для визначення результатів відкритих торгів та не відхилена у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі".
Доводи відповідача стосовно того, що саме ТОВ "Твій Газзбут" відсутнє у переліку юридичних осіб згідно з додатком 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021, оскільки останнє не перебуває під санкціями, які відповідач-1 також наводить і в апеляційній скарзі, судом першої інстанції правомірно не взято до увагу, з огляду на наступне.
Винагородоодержувачем (кінцевим бенефеціаром) ТОВ "Твій Газзбут" є громадянин України ОСОБА_2 , до якого рішенням Ради НБО України від 18.06.2021 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" було застосовано персональні спеціальні економічні санкції та інші обмежувальні заходи.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, вибірковий підхід та надмірна формалізація вимог ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» дозволяє підсанкційним фізичним особам нівелювати вищевказаними вимогами Закону та продовжувати отримувати дохід через підконтрольні їм юридичні особи. Вказане стає наслідком прямого порушення основних засад, визначених Законом України «Про санкції» та надає можливість уникнути виконання указу Президента України від 24.06.2021 № 266/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».
Отже, виключно з метою врегулювання недопустимості «двоякого тлумачення» вимог статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», що мало місце з боку «зацікавлених «підсанкційних осіб» та створених/ підконтрольних ними юридичних осіб, постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №471 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р № 1178 та від 21 березня 2021 р № 253» підпункт 1 пункту 44 Особливостей 1178 викладено в такій редакції: «Замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, коли учасник процедури закупівлі підпадає під підстави, встановлені пунктом 47 цих особливостей». Підпункт 11 частини 1 пункту 47 Особливостей 1178 викладено в такій редакції: «Замовник приймає рішення про відмову учаснику процедури закупівлі в участі у відкритих торгах та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника процедури закупівлі в разі, коли учасник процедури закупівлі або кінцевий бенефіціарний власник, член або учасник (акціонер) юридичної особи - учасника процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення нею публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із  Законом України «Про санкції».
Отже, вказаним підзаконним актом, положення статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» не змінено та не скасовано, а лише деталізовано, з метою належного правозастосування.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що  відмежування юридичної особи від її бенефіціарного власника, до якого застосовано санкції за здійснення діяльності, спрямованої на заподіяння шкоди державним інтересам, є штучним та становить собою прояв надмірного формалізму, позаяк не враховує правової та майнової залежності юридичної особи від її власника.
В світлі спірних правовідносин участь ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» у публічних закупівлях є формою уникнення ОСОБА_1 обмежень, застосованих до нього накладенням відповідних санкцій, шляхом діяльності через підконтрольну юридичну особу.
Окрім того, варто звернути увагу на важливості піднятого, в умовах сьогодення, у даних спірних правовідносинах питання укладення договору із учасником, кінцевим бенефіціарним власником якого являється «підсанкційна особа», оскільки виконання зобов`язань за спірним договором, неодмінно призведе до економічного його збагачення, як кінцевого одержувача визначених вигод, що стають результатом реалізації умов договору, фінансування за яким здійснюється за бюджетні кошти.
Зазначене не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та встановленим ст. 5 вказаного Закону принципам.
Вищевикладені обставини свідчать про недотримання відповідачами вимог цього Закону при обранні переможцем процедури закупівлі учасника - ТОВ "Твій Газзбут", оскільки зі сторони останнього мало місце надання недостовірної інформації, що була суттєвою при визначенні результатів самої процедури закупівлі.
Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).
Частинами 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Аналогічна норма викладена у ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України.
У законодавстві відсутні визначення поняття "інтерес" та поняття "інтерес держави і суспільства". Законодавство не містить ні орієнтованого переліку сфер, де існують ці державні інтереси, ні критеріїв чи способів їх визначення.
Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.1999 у справі про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді певною мірою конкретизував, що державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
У наукових працях зазначається, що поняття "інтереси держави" має невизначений зміст і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави. Інтереси держави - це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства.
Частиною 3 статті 5 Господарського кодексу України врегульовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.
Статтею 236 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.
Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.03.2019 №922/1391/18, ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.
Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою зі сторін і якою мірою виконано зобов`язання, а також з`ясувати наявність наміру (умислу), який означає, що сторони (сторона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є наявність наміру хоча б в однієї зі сторін щодо настання відповідних наслідків.
Питання про те, чи мало місце протиправне діяння та чи вчинене воно відповідною особою, як і спрямованість умислу особи, може доводитися іншими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності з урахуванням вимог, визначених процесуальним законом. При цьому вирок суду, постановлений у кримінальній справі, не є єдиним та обов`язковим доказом вини.
До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).
Як констатує Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
При цьому ч. 5 ст. 13 Цивільного кодексу України, якою регламентовано цілі реалізації цивільних прав, не допускає їх використання з метою неправомірного обмеження конкуренції, а також недобросовісну конкуренцію.
Закон України "Про публічні закупівлі", як зазначено в його преамбулі, визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього  Закону  є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до п. і ч. 1 ст. 3 указаного Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом добросовісної конкуренції серед учасників.
У постанові від 10.06.2021 у справі № 910/114/19 Верховний Суд виклав таку правову позицію: визначене положеннями Закону України "Про публічні закупівлі" спеціальне законодавче регламентування процедури закупівлі товарів, робіт і послуг для потреб держави хоч і має на меті створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції і запобігання проявам корупції, проте одночасно слугує захисту інтересів держави, а тому така процедура спрямована, перш за все, на задоволення потреб держави у певних групах товарів, робіт і послуг в особі конкретних замовників, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів. Відтак, прямий інтерес держави полягає у неухильному дотриманні учасниками процедури закупівлі та замовником встановлених Законом України "Про публічні закупівлі" вимог.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина 1 стаття 216 Цивільного кодексу України).
Виходячи з встановлених судом обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що договір, укладений між відповідачами за результатами закупівлі, що проведена із порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", підлягає визнанню недійсним з тієї підстави, що його зміст суперечить вимогам Закону.
Порушення відповідачами вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при проведенні процедури закупівлі, створює загрозу порушень економічних інтересів держави, внаслідок укладення незаконного правочину, завдання шкоди відповідному бюджету у вигляді незаконних витрат коштів, що також не відповідає принципам, за якими мають здійснюватись публічні закупівлі, що закріплені в статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі".
А тому, договір № 60АВ200-102783-22 від 29.12.2023 укладений без додержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та порушує правові та економічні засади держави, а також приписи санкційного регулювання.
Тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги прокуратури про визнання договору про постачання електричної енергії № 60АВ200-102783-22 від 29.12.2023 недійсним.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц зазначила, що у разі, якщо на виконання оспорюваного правочину товариством сплачено кошти або передано інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не призводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини першої статті  216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 Цивільного кодексу України).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", маючи намір щодо отримання незаконного права на укладення договору з метою одержання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, усвідомлюючи протиправність таких дій, їх суперечність інтересам держави і суспільства, прагнучи та свідомо допускаючи настання протиправних наслідків, взяло участь у проведенні процедури закупівлі, надало недостовірні дані щодо відсутності підстав для відхилення тендерної пропозиції, внаслідок чого отримало кошти місцевого бюджету в сумі 580 035,81 грн.
Вищенаведене свідчить про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" умислу на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави й суспільства, з метою отримання прибутку.
Враховуючи викладене, та наявність умислу лише у Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", як сторони оспорюваного договору, одержані ним 580 035,81 грн за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави.
Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вимоги прокуратури про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" на користь Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Перемога», а отримані ним за рішенням суду кошти - стягнути в дохід держави обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до незгоди зі встановленими судом обставинами та до переоцінки доказів.
Щодо інших аргументів скаржника колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №  910/8243/24 слід відмовити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №  910/8243/24 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №910/8243/24  залишити без змін.
3.          Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.
4.          Матеріали справи №910/8243/24 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Дата складання повного тексту постанови 26.03.2025 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                С.А. Гончаров

                                                                                Г.А. Кравчук