УХВАЛА
3 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 204/16770/23
провадження № 61-15110ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 2 жовтня 2024 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до  ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності, 
 
ВСТАНОВИВ:
11 листопада 2024 року Дніпровська міська територіальна громада в особі Дніпровської міської ради засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на  рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 2 жовтня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2024 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліку.
Вказаний в ухвалі недолік у встановлений судом строк усунено. 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
На виконання вимог ухвали від 29 листопада 2024 року заявник, зокрема, подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 2 жовтня 2024 року.
В обґрунтування вказує, що Дніпровська міська рада копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримала 11 жовтня 2024 року.
На підтвердження зазначеного до касаційної скарги надано скриншот карти руху документа в підсистемі «Електронний суд».
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень підтверджена наданим доказом, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення Дніпровській міській територіальній громаді в особі Дніпровської міської ради строку на касаційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 2 жовтня 2024 року.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 2 жовтня 2024 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у  постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22, від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, від 3 квітня 2019 року у справі № 921/158/18, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц, від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 3 грудня 2019 року у справі № 904/10956/16, від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, від 16 лютого 2021 року у справі  № 910/2861/18, від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20, від 23 травня 2018 року у справі № 910/73/17, від 1 квітня                                            2020   року у     справі      № 610/1030/18, від 26 червня 2019 року                                             у справі № 669/927/16-ц, постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 520/17520/14-ц, від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17, від 24 липня 2019 року у справі № 910/10932/17, від 23 вересня 2019 року у справі № 309/3887/17, від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, від 14 липня 2021 року у справі № 947/22831/19, від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22, від 9 червня 2021 року у справі № 201/13592/19-ц, від 20 січня 2021 року у справі № 205/9571/18, від 30 квітня 2024 року у справі № 904/2129/23, від 21 квітня 2021 року у справі № 916/3674/19,  від 13 березня 2019 року у справі № 910/22575/17, від 3 грудня 2019 року у справі № 916/2553/18, від 21 листопада 2019 року, від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18, від 24 березня 2021 року у справі № 200/2192/18, від 3 грудня 2019 року у справі № 904/10956/16, від 20 січня 2021 року у справі № 442/302/17, від 22 лютого 2022 року у справі № 203/5561/16, від 17 липня 2019 року у справі № 462/469/14-ц, від 21 травня 2020 року у справі № 726/824/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 201/2886/15-ц, від 27 червня 2022 року у справі № 723/2158/19, від 20 жовтня 2020 року у справі № 910/13356/17, від 2 грудня 2015 року у справі №6-1328цс15  (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
Поновити Дніпровській міській територіальній громаді в особі Дніпровської міської ради строк на касаційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 2 жовтня 2024 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 2 жовтня 2024 року. 
Витребувати з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська матеріали цивільної справи № 204/16770/23 за позовом Дніпровської міської ради до  ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності.
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                      С. О. Карпенко 
 
          В. В. Сердюк 
 
          І. М. Фаловська